Справа № 909/138/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.02.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , розглянувши матеріали позовної заяви вх.№1836/23 від 13.02.2023 у справі

за позовом: Калуської міської ради, вул. Івана Франка, буд. 1, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до співвідповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати в сумі 4 380 грн 54 коп.

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулась Калуська міська рада із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю за період з 20.10.2022 по 31.01.2023 в сумі 4380 грн 54 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що майно відповідачів знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:005:0047 площею 0,8879 га. Проте належним чином правовідносини щодо користування земельною ділянкою жоден з них не оформив, орендну плату за користування землею не сплачував. Згідно розрахунку позивача за період з 20.10.2022 до 31.01.2023 відповідачі безпідставно зберегли орендну плату в сумі 4380 грн 54 коп., яку розрахував виходячи з нормативно-грошової оцінки, згідно Витягу із технічної документації. Свою позицію обґрунтував приписами ст. 82, 83, 1212-1214 ЦК України.

Дослідивши подану позовну заяву, проаналізувавши приписи чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, фізична особа (без статусу фізичної особи-підприємця) може бути відповідачем у господарському спорі лише у разі, якщо розгляд такого спору у господарському суді прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України та відповідним законом.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 10.12.2019 до реєстру внесено запис №3003497 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 .

Отже, станом на час звернення позивача з цим позовом до суду відповідач - ОСОБА_1 не є суб"єктом господарювання та не був ним у період за який позивач просить стягнути з нього безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати, що виключає можливість відкриття провадження у справі за позовними вимогами до цього відповідача. Відомості про правонаступництво у спірному матеріальному правовідношенні на час відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

В той же час, частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Таким чином, заявнику з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_1 належить звернутися до суду загальної юрисдикції в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, ухвалою суду в разі: відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції. Таким чином, питання щодо повернення суми судового збору суд вирішить за наявності відповідного клопотання, до якого заявнику необхідно долучити оригінал відповідного платіжного доручення про сплату судового збору, який буде повернутий заявнику.

Щодо позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати із співідповідача- Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , суд звертає увагу позивача на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.162 ГПК України, у разі подання позову до кількох відповідачів, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з розрахунку розміру безпідставно збережених коштів та прохальної частини позовної заяви, встановити зміст позовних вимог (суму коштів, які належать до стягнення) щодо відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не видається за можливе.

Суд констатує, що дотримання судом вимог процесуального законодавства не є обмеженням права особи на доступ до суду та права на справедливий суд.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду (Golder v.the United Kingdom, §38; Stanev v. Bulgaria § 230). Теж саме застосовується у справах щодо критеріїв прийнятності заяви, що за своїм характером регулюються державою, яка користується певною свободою розсуду у цьому питанні (Luordo v. Italy).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (Stankov v. Bulgaria §50,52).

Таким чином, заявник за умови дотримання вимог ГПК України, а саме зазначення змісту позовних вимог (розрахунок суми позову відповідно до частки майна, яке знаходиться на спірній земельній ділянці з документальним його підтвердженням) щодо відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , не позбавлений права на повторне звернення до суду із позовною заявою.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у цій справі.

Керуючись статтями 175, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Калуській міській раді у відкритті провадження за позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати в сумі 4 380 грн 54 коп. 2. Роз`яснити Калуській міській раді, що заява в частині позовних вимог до ОСОБА_1 належить розгляду в порядку цивільного судочинства.

З позовними вимогами до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , позивач не позбавлений права на повторне звернення до господарського суду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в строки та порядку, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 20.02.2023

Суддя Т. В. Максимів