РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 м. КиївСправа № 910/6668/22

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКСПЕРТ";

до: приватного акціонерного товариства "ТРОЯНІВСЬКЕ";

про: стягнення 1.266.452,59 грн.

Суддя Сергій Балац

Секретар судового засідання Бут Д.О.

Представники:

позивача: Широкоступ К.М.;

відповідача: не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКСПЕРТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "ТРОЯНІВСЬКЕ" (далі - відповідач) про стягнення 1.266.452,59 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 12.02.2021 № АЕ-778-1202/21, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 1.266.452,59 грн., з яких: 856.060,02 грн. - основна заборгованість, 152.191,05 грн. - пеня, 85.606,00 грн. - штраф, 17.519,91 грн. - 3 % річних та 155.075,61 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6668/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 05.09.2022.

В підготовчому засіданні 05.09.2022 суд на місці ухвалив:

- продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів;

- оголосити перерву в підготовчому засіданні до 12.09.2022.

В підготовчих засіданнях 12.09.2022 та 19.09.2022 оголошено перерви до 19.09.2022 та до 03.10.2022.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням: здійснення частини господарських відносин між сторонами без документального оформлення; необґрунтованість нарахування штрафних санкцій враховуючи військову агресію; положення пункту 7.7 договору поставки від 12.02.2021 № АЕ-778-1202/21 стосуються виключно інтересів позивача; спричинення відповідачу значних збитків внаслідок рейдерського захоплення врожаю. Також в поданому відзиві відповідачем заявлено клопотання про зменшення штрафних санкцій на 99 %.

В підготовчому засіданні 03.10.2022 суд на місці ухвалив: відкласти підготовче засідання на 07.11.2022.

В підготовчому засіданні 07.11.2022 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 28.11.2022.

В судовому засіданні 28.11.2022 оголошено перерву до 12.12.2022.

В судових засіданнях 12.12.2022 та 16.01.2023 суд на місці ухвалив: відкласти судові засідання на 16.01.2023 та на 06.02.2023 відповідно.

В судовому засіданні 06.02.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноваженого представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки від 12.02.2021 № АЕ-778-1202/21 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач приймає на себе зобов`язання поставляти і передавати у власність відповідачу товар, відповідач зобов`язується приймати та сплачувати товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатків до нього (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що основні умови оплати товару (форма, розміри та строки оплати) визначаються додатками-специфікаціями до Договору з урахуванням положень, визначених цим розділом Договору, та можуть передбачати як повну або часткову передплату за партію товару грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок позивача до фактичного відвантаження товару, так і оплату за партію товару грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок позивача після фактичного відвантаження товару, що зазначається у додатках-специфікаціях.

Положеннями розділу 7 Договору передбачена відповідальність сторін, а саме, зокрема:

- при порушенні строків оплати поставленого товару, які визначені додатками-специфікаціями відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на момент прострочки, від вартості несплаченого товару, за кожен день прострочки платежів (п. 7.2 Договору);

- у разі порушення строків оплати поставленого товару, які визначені додатками-специфікаціями понад 30 днів, відповідач сплачує на користь позивача штраф у розмірі 10 % від вартості поставленого та несплаченого товару (п. 7.3 Договору).

Додатковою угодою від 31.03.2021 № 1 до Договору сторони доповнили Договір, зокрема, пунктом 6.4.6 наступного змісту: за домовленістю сторін, відповідач має право повернути товар позивачу в термін дії основного договору в разі невикористання товару за призначенням. Товар має бути повернутий у непошкодженій упаковці. Факт повернення товару позивачу підтверджується шляхом підписання сторонами відповідних накладних про повернення товару.

Додатками-специфікаціями до Договору сторони визначили, зокрема, умови оплату товару, а саме:

- від 04.03.2021 № 2 (10 % від вартості товару сплачується відповідачем до 23.06.2021; 90 % від вартості товару сплачується відповідачем до 20.11.2021);

- від 07.04.2021 № 3 (100 % сплачується відповідачем до 20.11.2021);

- від 11.05.2021 № 4 (10 % від вартості товару сплачується відповідачем до 17.05.2021; 90 % від вартості товару сплачується відповідачем до 20.11.2021);

- від 12.05.2021 № 5 (10 % від вартості товару сплачується відповідачем до 17.05.2021; 90 % від вартості товару сплачується відповідачем до 20.11.2021);

- від 13.05.2021 № 6 (10 % від вартості товару сплачується відповідачем до 18.05.2021; 90 % від вартості товару сплачується відповідачем до 20.11.2021);

- від 01.06.2021 № 7 (10 % від вартості товару сплачується відповідачем до 07.06.2021; 90 % від вартості товару сплачується відповідачем до 20.11.2021);

- від 07.06.2021 № 8 (10 % від вартості товару сплачується відповідачем до 23.06.2021; 90 % від вартості товару сплачується відповідачем до 20.11.2021).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар за Договором на загальну суму 1.238.897,21 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 18.03.2021 № 610 на суму 121.057,54 грн.;

- від 29.03.2021 № 861 на суму 45.905,41 грн.;

- від 30.03.2021 № 907 на суму 179.472,00 грн.;

- від 21.05.2021 № 4497 на суму 534.826,56 грн.;

- від 28.04.2021 № 3143 на суму 167.613,60 грн.;

- від 11.05.2021 № 3675 на суму 10.792,80 грн.;

- від 21.05.2021 № 4502 на суму 23.755,20 грн.;

- від 14.05.2021 № 3945 на суму 75.116,88 грн.;

- від 04.06.2021 № 5333 на суму 49.904,10 грн.;

- від 08.06.2021 № 5473 на суму 7.333,92 грн.;

- від 22.06.2021 № 6242 на суму 23.119,20 грн.

Також відповідачем здійснено повернення товару на загальну суму 300.529,74 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме: від 31.03.2021 № 81 на суму 179.472,00 грн. та 02.06.2021 № 181 на суму 121.057,74 грн.

Оригінали вказаних первинних документів оглянуті та перевірені судом в судовому засіданні 06.02.2023.

Проте, відповідачем здійснено погашення заборгованості частково, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 856.060,02 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарських санкцій у вигляді пені в сумі 152.191,05 грн. та штрафу в сумі 85.606,00 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 17.519,91 грн. та інфляційних втрат в сумі 155.075,61 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 856.060,02 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 856.060,02 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені за порушення строків виконання грошового зобов`язання суд зазначає наступне.

Приписами частини 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов`язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов`язання мало бути виконано, а нарахування господарської санкції у вигляді пені здійснюється за шість місяців прострочення виконання зобов`язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок пені, суд визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені підлягає задоволенню в сумі 82.064,49 грн., за розрахунком позивача, здійснений в заявлений позивачем період, враховуючи приписи частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу в сумі 85.606,00 грн. підлягає задоволенню повністю за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 17.519,91 грн. та інфляційних втрат в сумі 155.075,61 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечення відповідача викладені в поданому до суду відзиві судом відхилені, з урахуванням наступного:

- заявлена до стягнення сума основної заборгованості за Договором підтверджена первинними документами, що встановлено вище;

- саме посилання відповідача на введення воєнного стану в країні без подання до суду доказів неможливості виконання грошового зобов`язання за укладеним між сторонами спору Договором не може слугувати підставою для звільнення відповідача від виконання грошового зобов`язання за таким Договором;

- підписуючи Договір відповідач був обізнаний з положеннями пункту 7.7 Договору;

- спричинення відповідачу збитків не є предметом спору у даній справі;

- відповідачем не подано до суду належних та допустимих доказів, які надали б можливість суду зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "ТРОЯНІВСЬКЕ" (Україна, 04070, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСОГЛІБСЬКА, будинок 15-В, ідентифікаційний код: 30184563) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКСПЕРТ" (Україна, 09201, Київська обл., Кагарлицький р-н, місто Кагарлик, ВУЛИЦЯ КАШТАНОВА, будинок 54, ідентифікаційний код: 32010004) основну заборгованість в сумі 856.060 (вісімсот п`ятдесят шість тисяч шістдесят) грн. 02 коп., пеню в сумі 82.064 (вісімдесят дві тисячі шістдесят чотири) грн. 49 коп., штраф в сумі 85.606 (вісімдесят п`ять тисяч шістсот шість) грн. 00 коп., 3 % річних в сумі 17.519 (сімнадцять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 91 коп., інфляційні втрати в сумі 155.075 (сто п`ятдесят п`ять тисяч сімдесят п`ять) грн. 61 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 17.944 (сімнадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири) грн. 89 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14 лютого 2023 року

Cуддя Сергій Балац