ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" лютого 2023 р. Справа № 911/198/23

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Консалдінг-Інвест»

про стягнення 1 422 294,29 гривень

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Консалдінг-Інвест» про стягнення 1422 294,29 гривень, з яких: 1 215 028,54 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за договором №420065427, 82 665,43 грн пені, 13 391,83 грн 3% річних та 111 208,49 грн інфляційних нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №420065427 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії споживачу в частині здійснення повної та вчасної оплати за спожиту електричну енергію, зокрема згідно наведеного у позовній заяві розрахунку боргу позивач вказав, що неоплаченими є рахунки:

- № від 21.01.2022 на суму 500 550,33 грн;

- № від 21.02.2022 на суму 439 867,42 грн;

- № від 25.03.2022 на суму 51 924,61 грн;

- № від 24.05.2022 на суму 33 203,90 грн;

- № від 21.07.2022 на суму 60 793,67 грн;

- № від 23.08.2022 на суму 34 576,00 грн;

- № від 21.09.2022 на суму 40 026,98 грн;

- № від 25.10.2022 на суму 107 065,08 грн.

Крім того, на виконання вимог ст. 162 ГПК України, зокрема пункту 9 частини 3 вказаної статті позивач зазначив, що попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат складається з витрат зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу, розрахунок яких буде надано суду в установленому порядку.

Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

У відповідності до пп. 3, 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Водночас згідно приписів ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 74, ч. 2 ст. 164, ст. 91 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Однак, всупереч наведеним вище процесуальним вимогам, зокрема п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, наведений у позовній заяві розрахунок заборгованості не містять посилання на те, з яких сум та частково/повністю неоплачених місяців/рахунків складаються заявлені до стягнення 1 215 028,54 грн заборгованості, а також пояснення стосовно того, в рахунок оплати частково/повністю яких місяців/рахунків позивачем здійснено зарахування сплачених відповідачем коштів, з урахуванням проведення відповідачем платежів з визначеним призначенням.

Водночас сума усіх наведених позивачем у розрахунку заборгованості рахунків складає загалом 1 268 007,99 грн, тоді як до стягнення заявлено суму боргу у розмірі 1 215 028,54 грн.

Вказане вище свідчить про невідповідність позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія приписам п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України стосовно необхідності надання позивачем обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

З огляду на вказане вище суд звертає увагу на те, що на позивача покладено процесуальний обов`язок з подання обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум, а тому наявність арифметичних помилок та/або описок у таких розрахунках може тлумачитись не на користь позивача, що тягне для нього відповідні наслідки у вигляді прийняття судом рішення про часткову обґрунтованість заявлених до стягнення сум.

Також, в порушення приписів та пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія не містить пояснень стосовно доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладених у позові обставин несплати відповідачем вартості електричної енергії на суму 1 215 028,54 грн.

Попри вказане вище позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

В розрізі наведеного суд звертає увагу позивача на те, що:

- згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання;

- приписи ст. ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання;

- у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що: бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію;

- згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства; бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Крім того, стосовно зазначеного позивачем попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу суд наголошує на тому, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, а метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого вище принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу;

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Водночас, суд звертає увагу на те, що при поданні позовної заяви мають бути визначені попередньо саме розрахунок та сума судових витрат, а не лише зазначення обставин про понесення тих чи інших судових витрат, тоді як згідно ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

В розрізі вказаного вище суд звертає увагу позивача на те, що:

- реалізація особою права на подання позову та інших заяв, клопотань до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку), яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту заяв, документів, які додаються до них, недотримання яких має відповідні процесуальні наслідки для заявника;

- наявність у особи певних прав та можливостей їх захисту та, відповідно, процесуального права на розпорядження своїми правами щодо подання позову, визначення предмета спору на власний розсуд, не звільняє заявника від обов`язку дотримання правил подання позову, унормованих процесуальними приписами, у тому числі ст. 162 ГПК України;

- обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів;

- усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей; усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення;

- норми процесуального права побудовані на чіткій позиції дисциплінованості як суду так і учасників справи, а зазначене покладено в основу засад господарського судочинства з метою спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи один до одного так і до суду.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду письмових пояснень із зазначенням:

1) обгрунтованого розрахунку заявлених до стягнення 1 215 028,54 грн боргу, із зазначенням:

- з яких сум та частково/повністю неоплачених місяців/ рахунків складаються заявлені до стягнення 1 215 028,54 грн заборгованості відповідна сума боргу;

- в рахунок оплати частково/повністю яких місяців/рахунків позивачем здійснено зарахування сплачених відповідачем коштів, з урахуванням проведення відповідачем платежів з визначеним призначенням;

2) письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини несплати відповідачем вартості електричної енергії на суму 1 215 028,54 грн або пояснень щодо наявності/відсутності у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

3) попереднього (орієнтовного) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, в частині витрат на правову допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема