РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.02.2023Справа № 910/969/22 (910/7814/22)
За позовом Приватного підприємства "Ренесанс" (04123, м. Київ, вул. Світлицького,35, оф.517, ідентифікаційний номер 25681573)

до ТОВ "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний номер 39173811)

про стягнення 271 788,60грн.

у межах справи №910/969/22

За заявою Фізичної особи-підприємця Роскіна Олега Романовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний номер 39173811)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники сторін: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/969/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" у зв`язку з наявною заборгованістю.

Приватне підприємство "Ренесанс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" про стягнення 271 788,60 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву Приватного підприємства "Ренесанс" про стягнення 271 788,60грн. передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 (суддя Привалов А.І.) справу № 910/7814/22 за позовом Приватного підприємства "Ренесанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" про стягнення 271 788,60 грн передано до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/969/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна".

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вказану справу передано судді Мандичеву Д.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 позовну заяву Приватного підприємства "Ренесанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" про стягнення 271 788,60грн. залишено без руху. Встановлено Приватному підприємству "Ренесанс" строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

До Господарського суду міста Києва надійшли докази усунення недоліків, встановлених в ухвалі суду від 21.09.2022.

У відповідності до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвала про відкриття провадження у справі від 06.12.2022 була вручена позивачу 12.01.2023, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 736 з відміткою про вручення відповідної ухвали суду.

Також, ухвала про відкриття провадження у справі від 06.12.2022 направлена відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: а саме: 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення позивачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження третьої особи згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2017 між ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», що діє від імені та в інтересах Mouzenidis Travel S.A., MOUZENIDIS TRAVEL СYPRUS LTD, MOUZENIDIS TRAVEL TBILISI LTG, MOUZENIDIS TRAVEL LLC, (принципал) та Приватним підприємством "Ренесанс" (агент) укладено агентський договір на реалізацію туристичного продукту № АДТА/17-KIV.01086, відповідно до якого агент зобов`язується за винагороду за дорученням шляхом посередництва, від імені, в інтересах і за рахунок принципала вчинити юридичні та/або інші дії з реалізації туристичного продукту з використанням знаку для товарів і послуг, сформованого принципалом, та/або окремих туристичних послуг принципала.

Згідно з пунктом 4.1.7 договору необхідною умовою виконання принципалом зобов`язань, передбачених пунктом 4.1 договору, є перерахування коштів на оплату турпродукту агентом, зроблене вчасно та в розмірі, що відповідає умовам цього договору.

Відповідно до пункту 5.1.2 договору у випадку виникнення обставин, що перешкоджають принципалові виконати зобов`язання по наданню підтвердженого турпродукту в обумовлений термін із незалежних від принципала причин, та якщо подібні зміни туристичних послуг привели до зменшення фактичної вартості турпродукту, принципал робить повернення останньому різниці в порядку, передбаченому пунктом 6.13 договору.

У пункті 6.13 договору встановлено, що повернення грошових коштів за турпродукт (у разі анулювання або перерахунку вартості туру) проводиться за курсом на дату оплати турпродукту агентом протягом 10 банківських днів з моменту отримання заявки агента на повернення грошових коштів.

У додатку № 1 до договору сторонами погоджено розміри фактично понесених принципалом витрат у разі відмови від раніше підтвердженого турпродукту.

31.01.2020 між ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», що діє від імені та в інтересах Mouzenidis Travel S.A., MOUZENIDIS TRAVEL СYPRUS LTD, MOUZENIDIS TRAVEL TBILISI LTG, MOUZENIDIS TRAVEL LLC (туроператор), від імені та за дорученням якого на підставі Агентського договору на реалізацію туристичного продукту № АДТА/17-KIV.01086 від 19.09.2017 діє Приватне підприємство "Ренесанс" (турагент), та Андрющенко О.О. (замовник) укладено договір №МЗТ/20-_мзт/CFU12070AF_ на туристичне обслуговування із додатком №1 до договору.

За умовами договору виконавець прийняв на себе зобов`язання за плату забезпечити надання Замовнику та/або туристам тур до Греції на період з 12.07.2021 по 23.07.2021, який включає в себе комплекс туристичних послуг: «ультра все включено».

31.01.2020 підтверджено заявку № CFU12070AF на надання вказаного турпродукту.

Також, 31.01.2020 виставлено рахунок на оплату № CFU12070AF на суму 271728,60 грн., що становить вартість туристичних послуг, та 60,00 грн. агентської винагороди.

Із матеріалів справи слідує, що Приватне підприємство "Ренесанс" перерахувало на рахунок ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» грошові кошти в сумі 271 788,60 грн. із призначенням платежу: «попередня оплата за туристичні послуги згідно рахунку № CFU12070AF від 31.01.2020», що підтверджується копією платіжного доручення від 31.01.2020 № 217 та випискою з банківського рахунку Приватного підприємства "Ренесанс" за 31.01.2020.

01.07.2021 на електронну пошту та 26.08.2020 на поштову адресу Приватне підприємство "Ренесанс" направило до ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» заяву про повернення грошових коштів у сумі 271 788,60 грн. унаслідок ануляції замовлення № CFU12070AF.

У відповідь ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» у листі від 25.08.2020 № 50 повідомило, що тур за замовленням № CFU12070AF був переброньований на 24.09.2020 та в подальшому дана дата може змінитися, що вплине на суму переплати.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині першій статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про туризм" туристичні оператори юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Відповідно до частин першої-третьої статті 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста (частина восьма статті 20 Закону України "Про туризм").

Відповідно до ч. 9 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.

Згідно із ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

У відповідності до ст. 305 Господарського кодексу України відносини, що виникають при здійсненні комерційного посередництва (агентської діяльності) у сфері господарювання, регулюються цим Кодексом, іншими прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, що визначають особливості комерційного посередництва в окремих галузях господарювання. У частині, не врегульованій нормативно-правовими актами, зазначеними у цій статті, до агентських відносин можуть застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, якими регулюються відносини доручення.

Відповідно до ст. 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Як встановлено судом, 31.01.2020 між ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», що діє від імені та в інтересах Mouzenidis Travel S.A., MOUZENIDIS TRAVEL СYPRUS LTD, MOUZENIDIS TRAVEL TBILISI LTG, MOUZENIDIS TRAVEL LLC (туроператор), від імені та за дорученням якого на підставі Агентського договору на реалізацію туристичного продукту № АДТА/17-KIV.01086 від 19.09.2017 діє Приватне підприємство "Ренесанс" (турагент), та Андрющенко О.О. (замовник) укладено договір №МЗТ/20-_мзт/CFU12070AF_ на туристичне обслуговування, відповідно до додатку №1 якого виконавець прийняв на себе зобов`язання за плату забезпечити надання Замовнику та/або туристам тур до Греції на період з 12.07.2021 по 23.07.2021.

Натомість, відповідач, діючи в особі туроператора, порушив умови договору на туристичне обслуговування від 31.01.2020 №МЗТ/20-_мзт/CFU12070AF_ та не надав передбачені послуги в установлений період на сплачену суму в розмірі 271 788,60 грн., з яких 60,00 грн. становить агентська винагорода.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У пункті 6.13 договору встановлено, що повернення грошових коштів за турпродукт (у разі анулювання або перерахунку вартості туру) проводиться за курсом на дату оплати турпродукту агентом протягом 10 банківських днів з моменту отримання заявки агента на повернення грошових коштів.

Судом встановлено, що позивач звертався до ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» із заявою про повернення грошових коштів у сумі 271 788,60 грн. унаслідок ануляції замовлення № CFU12070AF шляхом направлення заяви 01.07.2021 на електронну пошту та 26.08.2020 на поштову адресу ТОВ «Музенідіс Тревел Україна».

Однак, ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» в обумовлені агентським договором на реалізацію туристичного продукту № АДТА/17-KIV.01086 від 19.09.2017 строки повернення Приватному підприємству "Ренесанс" повної суми сплачених коштів за замовлені туристичні послуги за замовленням № CFU12070AF не здійснив.

За встановленими судом обставинами в їх сукупності суд дійшов висновку про те, що пред`явлені Приватним підприємством "Ренесанс" позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» основного боргу в розмірі 271 788,60 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Як вбачається із матеріалів справи, до позовної заяви додана квитанція 0.0..1 від 18.08.2022 на суму 2 480,00 грн щодо сплати судового збору ОСОБА_1 , яка не є особою, яка звернулася до суду з даним позовом (позивачем).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір", платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Державна судова адміністрація України в листі №6-17517/8 від 14.09.2018 "Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору" вказує про те, що суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

За результатами розгляду відповідної заяви і документів, що підтверджують сплату судового збору, а також після підтвердження наявності інформації про відповідний платіж у виписці з аналітичного рахунку, що відкритий в Державній казначейській службі України для зарахування надходжень від сплати судового збору, суд відповідно до вимог пункту 5 розділу І Порядку направляє платнику Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету (далі - Подання) для подальшого звернення до органів Державної казначейської служби України. Платник, отримавши Подання, звертається до органів Казначейства із заявою про повернення коштів з бюджету.

Отже, оскільки платником судового збору за квитанцією 0.0..1 від 18.08.2022 на суму 2 480,00 грн виступає не позивач у даній справі, а фізична особа ОСОБА_1 , суд роз`яснює, що остання має право звернутися з відповідною заявою поза даним судовим провадженням відповідно до Закону України "Про судовий збір" щодо повернення помилково сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний номер 39173811) на користь Приватного підприємства "Ренесанс" (04123, м. Київ, вул. Світлицького,35, оф.517, ідентифікаційний номер 25681573) 271 788 (двісті сімдесят одну тисячу сімсот вісімдесят вісім) грн. 60 коп. заборгованості, а також 4 076 (чотири тисячі сімдесят шість) грн. 83 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 16.02.2023

Суддя Д.В. Мандичев