РІШЕННЯ

27 січня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/404/22

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

при секретарі судового засідання Шмир А.І.

розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України, 03065, м.Київ, пр.Любомира Гузара, 44

до відповідача: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз, 46006, м.Тернопіль, вул.Чернівецька, буд.54

про стягнення 49 339,64 грн.

За участі представників:

Позивача: Кісіль Т.В. - представник

Відповідача: Луків Р.М. - представник

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», 03065, м.Київ, пр..Любомира Гузара, 44 звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», 46006, м.Тернопіль, вул..Чернівецька, буд.54 про стягнення 49 339,64 грн, із них 19 891,02 грн пені; 3 112,96 грн три відсотки річних від простроченої суми та 26 335,6 грн інфляційних витрат.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 12.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 921/404/22 за правилами загального позовного провадження; призначено у справі підготовче засідання на 11 жовтня 2022 року о 10 год. 00 хв.

12 вересня 2022 року на адресу господарського суду Тернопільської області від представника ТОВ "Оператор ГТС України" - Тетяни Кисіль надійшла заява вих.№ТОВВИХ-22-9903 від 15.09.2022 /вх.№6204 від 22.09.2022) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою суду від 23.09.2022 задоволено вищевказане клопотання.

10.10.2022 від Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» на адресу суду надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву посилаючись на те, що уповноважені представники Товариства тимчасово непрацездатні /перебувають на лікарняному/ після контактів з особами, у яких підтверджено захворювання на коронавірусну хворобу.

11.10.2022 судове засідання не відбулось в зв`язку з перебуванням судді Сидорук А.М. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2022 відкладено підготовче засідання у справі № 921/404/22 на 28 жовтня 2022 року; продовжено Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» строк для подання відзиву на позов.

28.10.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /№7084 від 28.10.2022/.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.10.2022 відкладено підготовче засідання у справі № 921/404/22 на 11 листопада 2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

08.11.2022 на адресу суду від позивача ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» надійшла відповідь на відзив №22-11622 від 31.10.2022.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.11.2022 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 921/404/22 на тридцять днів; відкладено підготовче засідання у справі № 921/404/22 на 29 листопада 2022 року о 14 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На адресу суду від Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» 28.11.2022 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи № ТЕР-03/1255 від 24.11.2022 /вх.№7969 від 28.11.2022/ в зв`язку з перебуванням повноваженого представника у відрядженні в м.Києві, що підтверджується Наказом № 83/22 від 25.11.2022 Голови правління ПрАТ «Тернопільгаз» та 29.11.2022 заперечення на відповідь на відзив №ТЕР-03/1252 від 24.11.2022 /вх.№8008 від 29.11.2022/.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29.11.2022 відкладено підготовче засідання у справі № 921/404/22 на 13 грудня 2022 року о 15 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

13 грудня 2022 року на адресу господарського суду Тернопільської області від представника ТОВ "Оператор ГТС України" - Тетяни Кисіль надійшли письмові пояснення вих.№ТОВВИХ-22-13494 від 12.12.2022 /вх.№8459 від 13.12.2022).

13.12.2022 о 15 год. 00 хв. судове засідання не відбулось у зв`язку з тим, що з 14 год. 43 хв. до 15 год. 54 хв. у Тернопільській області була оголошена повітряна тривога.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13.12.2022 повідомлено учасників справи, що підготовче засідання у справі № 921/404/22 відбудеться 26 грудня 2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 921/404/22 до судового розгляду по суті на 27 січня 2023 року о 14 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні 27 січня 2023 року представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити, стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України - 19 891,02 грн пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань; 3 112,96 грн що становить 3% річних; інфляційні втрати в сумі 26 335,66 грн та 2 481 грн судового збору.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши наявні письмові докази, перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення відповідача, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень пунктів 1, 9, 10 глави 1 "Порядок укладення договору транспортування природного газу" розділу VIII Кодексу газотранспортної системи одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. Замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи послуги, що є складовими послуги транспортування, зокрема, доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи. Замовлені величини розподілу потужності визначаються додатком до договору транспортування природного газу.

Згідно з пунктами 1, 2, 10 глави 1 розділу IX "Розподіл потужності" Кодексу газотранспортної системи оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний - потужність в визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці - починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності. Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує.

16.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Приватним Акціонерним Товариством по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" було укладено договір транспортування природного газу № , що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497.

За цим Договором Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені у Договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконання (п.2.1. Договору).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2493, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на вебсайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на вебсайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання з відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника (пункт 2.2 Договору).

Згідно з п.2.5. Договору Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.

Обов`язок щодо оплати наданих Послуг відображений в пункті 4.1. Договору.

Так, відповідно до п.4.1. Договору Замовник зобов`язаний не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому Договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати Орендарю у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за заміну умов (обмежень).

Відповідно до п.3.2. Договору Позивач має право стягувати із Відповідача додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності.

Вартість перевищення замовленої продукції за кожен день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою наведеного в п.8.4. Договору.

Згідно умов Договору Позивач за результатами остаточної алокації відборів та подачі Відповідача здійснив розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:

- за жовтень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 1 564,33462тис.куб.м. всього на загальну суму 233 073,35грн;

- за грудень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 33,88595тис.куб.м. всього на загальну суму 5 048,74грн.

Відповідно до п.8.4. Замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.

У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності Замовником (Оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Звіт Оператора про використання замовленої потужності Замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди.

У відповідності до п.8.4. Договору Позивачем було направлено в інформаційній платформі Відповідача:

- рахунок № 10-2021-/1001021 від 31.10.2021 на оплату за перевищення договірної потужності за жовтень 2021 року на загальну суму 233 073,35 гривень;

- рахунок № 12-2021-/1001221 від 31.12.2021 на оплату за перевищення договірної потужності за грудень 2021 року на загальну суму 5 048,74 гривень ;

- звіт про використання замовленої потужності ПРАТ "Тернопільгаз" за жовтень, грудень 2021.

Відповідно до п.11.2 Договору Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники акта надання послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Оператора.

При цьому п.11.3. Договору встановлено, що Замовник протягом двох днів з дати одержання акта надання послуг зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріплені печаткою Замовником, або надати в письмовій формі мотивовано відмову від підписання акта наданих послуг, у випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулювання відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними Оператора.

На виконання вказаних умов Договору, Позивачем направлено Відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності):

- Акт наданих послуг від 31.10.2021 № 10-2021-/1001021 за газовий місяць жовтень підписано уповноваженим представником Відповідача та скріплений печаткою, без будь яких зауважень та застережень

- Акт наданих послуг від 31.12.2021 № 12-2021-/1001221 за газовий місяць грудень підписано уповноваженим представником Відповідача та скріплений печаткою, без будь-яких зауважень та застережень.

Проте, у строки встановлені п.8.4. Договору, Відповідач не оплатив на користь Позивача вартість перевищення договірної потужності за жовтень, грудень 2021 року в загальній сумі 238 122,09 грн, чим порушив умови п.2.5., 8.4. Договору, а також порушив права та інтереси Позивача як кредитора у спірних питаннях.

У відзиві на позов ПрАТ Тернопільгаз просить суд закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.231 ГПК України, посилаючись на те, що сума позовних вимог підлягає списанню відповідно до вимог Закону Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу, а не розглядатись в порядку судового провадження.

Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву щодо закриття провадження у справі зазначає, що заборгованість, яка існувала у відповідача щодо оплати за перевищення замовленої потужності в період жовтень, грудень 2021 року, сплачена відповідачем в повному обсязі, однак з порушенням строків, визначених умовами договору транспортування природного газу. Приписи Закону № 1639-ІХ не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, оскільки у відповідача відсутня основна заборгованість, яка б могла бути врегульована у разі дотримання процедури, визначеної Законом № 1639-ІХ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Разом з тим, закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе у разі, коли предмет спору об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір, існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Поняття "юридичний спір" має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Разом з тим, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Разом з тим, набрання чинності законом, який встановлює порядок списання нарахованих штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних витрат, не свідчить про відсутність між сторонами спору неврегульованих питань (враховуючи заперечення відповідача проти позову та заперечення позивача щодо застосування положень Закону №1639), та про припинення існування предмета спору в розумінні п. 2 ч. 1 статті 231 ГПК України, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача /викладеного у відзиві на позов/ про закриття провадження у справі.

Відповідно до пунктів 13.1, 13.5 Договору № 191000200 транспортування природного газу від 16.12.2019 у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором. У разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку нарахованої пені, розмір пені за неналежне виконання Відповідачем умов Договору за зобов`язаннями жовтня 2021 року складає 19 589,47грн за період з 23.11.2021 по 23.05.2022 грн; розмір пені за неналежне виконання Відповідачем умов Договору за зобов`язаннями грудня 2021 року складає 301,55 грн за період з 21.01.2022 по 31.05.2022р., в загальній сумі розмір нарахованої пені становить 19 891,02 грн.

За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

За частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, а тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника (висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі № 6-49цс12, постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 723/304/16-ц, від 27.11.2019 у справі № 340/385/17).

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі 373/2054/16-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, розмір нарахованих 3% річних від основного боргу за період жовтня 2021 року складає 3 067,73грн за період з 23.11.2021 по 31.05.2022; за період грудня 2021 року розмір 3% річних складає 45,23 грн за період з 21.01.2022 по 31.05.2022 року, в загальній сумі розмір 3% річних складає 3 112,96 грн.

За статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц зазначила, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть визначатися у рішенні суду.

Відповідно до розрахунків суми позовних вимог, наявних в матеріалах справи, борг внаслідок інфляційних процесів за жовтень 2021 року складає 25 871,15грн з 01.12.2021 по 31.05.2022; за грудень 2021 складає 464, 50 грн. з 01.02.2022 по 31.05.2022р.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позов Приватне акціонерне Товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" просить зменшити розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат на 90% від заявлених позивачем позовних вимог. Відповідач зазначає, що штрафні санкції та їх примусове стягнення спричинить значні збитки та вилучення у товариства обігових коштів, передбачених на вищезазначені цілі, наслідком чого буде виникнення аварійних ситуацій та непередбачуваних наслідків, а також призведе до загрози виплати заробітної плати працівникам підприємства та сплати податків до державного та місцевого бюджетів і фондів; відповідно до структури тарифу, який затверджено НКРЕКП, відсутня стаття витрат на сплату штрафних та фінансових санкцій; відповідно до Звіту про фінансові результати за 2021 рік збиток ПрАТ "Тернопільгаз" становив 191,169 мл.грн; за 9 місяців 2022 року збитки становлять 158,807 мл.грн.

З цього приводу суд зазначає наступне:

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

За визначенням частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина третя статті 551 ЦК України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду за наявності кількох умов: якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов`язання збитків; за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При чому законодавцем не визначено переліку таких обставин. Це питання вирішується на підставі аналізу конкретної ситуації. Зокрема, істотне значення можуть мати обставини, які стосуються ступеня виконання зобов`язання, причин невиконання або неналежного виконання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків, тощо.

Норми статті 233 ГК України визначають, як обставини, що беруться до уваги у випадку зменшення неустойки, ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть учать у зобов`язанні, не лише майнові, але і інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Правила частини 3 статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

При цьому реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24.09.2020 у справі №915/2095/19, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 19.02.2020 у справі №910/1199/19, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

При цьому ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

В силу приписів ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вбачається із Звітів про фінансові результати ПрАТ «Тернопільгаз» за 2021, 2022рр., чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2021 становить 576 220, за 9 міс. 2022 418 891.

Матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих відсутність руху коштів на банківських рахунках, що належать відповідачу; виписок з банківських рахунків; відсутність майна або його недостатності для погашення вимог кредиторів; доказів на підтвердження того, що задоволення вимог позивача призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань відповідачем перед іншими кредиторами; постанов про відкриття виконавчих проваджень, тощо.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення штрафних санкцій; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення таких санкцій. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення штрафних санкцій, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, доказів, долучених позивачем до Пояснень за № ТОВВИХ-22-13494 від 12.12.2022, станом на 30.09.2022 заборгованість замовників послуг за договорами транспортування природного газу з оплати обсягів негативних щодобових замовленої договірної потужності та за перевищення замовленої договірної потужності перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" за період з 01.01.2020 по 30.09.2022 складає 33 750 197 630,38 грн.

Як вбачається зі Звіту про фінансові результати за 1 квартал 2022, збиток ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" становить 1 479 107 тис. грн., практично 1,5 млрд грн.

Зупинення транспортування природного газу з огляду на наявність значної дебіторської заборгованості зі сторони замовників послуг природного газу, в т.ч. ПрАТ «Тернопільгаз», матиме наслідком неможливість здійснення транзиту газу через Україну до країн Європи, що в сукупності є реальною загрозою енергетичній безпеці України в цілому.

З початком повномасштабного вторгнення на територію України, газотранспортна система, яка належить на праві власності державі Україна, зазнала значних руйнувань та пошкоджень.

Попри вищезазначене, ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" за власні кошти постійно здійснює проведення ремонтів, пов`язаних із ліквідацією наслідків бойових дій, з метою недопущення припинення транспортування природного газу як для замовників, які здійснюють свою господарську діяльність на території України так до країн Європейського Союзу.

Розглянувши клопотання Приватного Акціонерного Товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про зменшення розміру штрафних санкцій на 90%, /заявлене у відзиві на позов/, надавши оцінку відповідним обставинам та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи доказів та не доведення Відповідачем обставин, які б мали істотне значення для зменшення розміру штрафних санкцій, а також обставин, які б перешкоджали Відповідачу своєчасно виконати свої зобов`язання за укладеним договором.

При цьому, на позивача у справі не покладається обов`язок з доведення (доказування) спричинення йому матеріальної або іншої шкоди внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань. Тобто, при стягненні неустойки шкода кредитору, завдана порушенням зобов`язання, презюмуються (її не треба доводити) і компенсується за рахунок неустойки (постанова Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).

Крім того, відповідно до ст.6 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" на заборгованість за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до статті 1 цього Закону, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню:

- за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

- за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, станом на 22.07.2022 основний борг Приватного Акціонерного Товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" за перевищення замовленої потужності відсутній в зв`язку з погашенням. Відтак, з липня 2021 по даний час грошові кошти в розмірі 238 122,09 за перевищення замовленої потужності в період жовтень, грудень 2021 не обліковується в обліку позивача як дебіторська заборгованість відповідача, як наслідок вказана заборгованість та нараховані на неї пеня, інфляційні нарахування, проценти річних не підлягають врегулюванню/списанню відповідно до вимог Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості, договору про організацію взаєморозрахунків.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

З урахуванням вищевикладеного, дослідивши усі обставини справи та докази, подані сторонами в обґрунтування своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновків про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.42, 46, 73, 74, 76-79, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз, 46006, м.Тернопіль, вул.Чернівецька, буд.54, ідентифікаційний код 03353503 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України, 03065, м.Київ, пр.Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490 19 891,02 грн пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань; 3 112,96 грн що становить 3% річних; інфляційні втрати в сумі 26 335,66 грн та 2 481 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 15.02.2023.

Суддя А.М. Сидорук