УХВАЛА

м. Київ

20.02.2023Справа № 910/8719/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" від 10.02.2023 про відвід судді

у справі №910/8719/22

за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій";

2) Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

про визнання недійсним (нікчемним) договору та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій"

до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом Багатопрофільне підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

про визнання договору дійсним та про усунення перешкод в користуванні майновими правами

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій" (далі - відповідач-1) та Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - відповідач-2) про визнання недійсним (нікчемним) договору та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч умовам іпотечного договору №18106z109 та положенням ст. 9, 12 Закону України "Про іпотеку" відповідачем-2, як іпотекодавцем, без згоди позивача, як іпотекодержателя, було передано майно (будівля центру сімейного дозвілля, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, буд. 24/10 (літера А) у користування відповідачу-1 згідно договору найму майнових прав від 20.11.2015, а тому позивач просить визнати такий договір недійсним (встановити нікчемність), застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та зобов`язати відповідача-1 звільнити будівлю, що є предметом іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

18.01.2023 до відділу діловодства суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій" подано відзив на позовну заяву.

Разом з відзивом представником відповідача подано зустрічну позовну заяву про визнання договору дійсним та про усунення перешкод в користуванні майновими правами.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір найму майнових прав (нова редакція) від 20.11.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій" та Багатопрофільним підприємством "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю у відповідності до приписів законодавства та є дійсним, водночас Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", яке набуло обмежене право власності на будівлю центру сімейного дозвілля, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, буд. 24/10 (літера А), своїми діями фактично відмовляється від договору та здійснює перешкоди в користуванні позивачем за зустрічним позовом своїми майновими правами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій" до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання договору дійсним та про усунення перешкод в користуванні майновими правами; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом; залучено до участі у справі Багатопрофільне підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом.

10.02.2023 до відділу діловодства суду представником Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" подано заяву про відвід судді Господарського суду міста Києва Ягічевої Н.І. від розгляду справи №910/8719/22 за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій"; 2) Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання недійсним (нікчемним) договору та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій" до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом Багатопрофільне підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання договору дійсним та про усунення перешкод в користуванні майновими правами.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці розгляд заяви здійснюється після виходу судді з відпустки.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як вбачається з поданої заяви, заявник обґрунтовує її наявністю обставин, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності судді під час прийняття та об`єднання в одне провадження з первісним позовом зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій" про визнання договору дійсним та про усунення перешкод в користуванні майновими правами, оскільки останнім станом на 02.12.2022 отримано копію ухвали Господарського суду міста Києва від 14.09.2022, якою встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, з огляду на що станом на 18.01.2023 відповідачем був пропущений строк на звернення до суду із зустрічною позовною заявою.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини першої цієї самої статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

При цьому, стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Таким чином, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості.

При цьому, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про наявність відповідних обставин, не підтверджених належними, достовірними й допустимими доказами.

Водночас, надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід, судом враховано те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, відповідно до частини четвертої статі 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У поданій заяві про відвід не наведено фактів прояву суддею Ягічевої Н.І поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність у цій справі, а доводи, викладені в заяві, зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2022, зокрема, запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство та доказів направлення відзиву позивачу.

Втім, матеріали справи не містять належних доказів отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій" ухвали Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 02.12.2022, як про це зазначено позивачем, натомість зі змістом вказаної ухвали представник відповідача-1 ознайомився у приміщенні суду 09.01.2023.

В свою чергу, посилання позивача на подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій" заяви від 21.10.2022 та відзиву на апеляційну скаргу у межах справи №922/1305/22, з яких вбачається, що 07.09.2022 ТОВ "ОКІТ" стало відомо про відкриття провадження у справі №910/8719/22, не свідчить про отримання ним належним чином засвідченої копії ухвали Господарського суду міста Києва від 14.09.2022, та, відповідно, початку перебігу процесуального строку, встановленого пунктом 7 вказаної ухвали.

Судом, також, було враховано посилання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій", наведені у відзиві, що відповідно до даних з офіційного сайту АТ "Укрпошта" поштове відправлення №853 надійшло 07.09.2022 до сортувального центру та знаходиться там станом і на 17.01.2023, що підтверджує, що ТОВ "Освітня корпорація інформаційних технологій" не було в процесуальний спосіб отримано позов та додатки у справі №910/8719/22.

Відтак, враховуючи дату ознайомлення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Освітня корпорація інформаційних технологій" з матеріалами справи, кінцевим строком для подання відзиву на позовну заяву та зустрічного позову відповідачем-1, є 24.01.2023 включно.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, принцип рівності сторін - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. (п. 33 Рішення у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 (Заява №14448/88) та п. 38 Рішення у справі «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 (Заява №17748/91)).

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (п.33 Рішення ЄСПЛ по справі «Dulaurans c. France» (заява №34553/97)).

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суд не вбачає підстав для визнання відводу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" обґрунтованим, оскільки наведені заявником доводи, в розумінні процесуального закону, не можуть бути підставою для відводу судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Господарського суду м. Києва Ягічевої Наталії Іванівни у справі №910/8719/22 необґрунтованою.

2. Заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Господарського суду м. Києва Ягічевої Наталії Іванівни у справі №910/8719/22 передати для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Ухвала набирає чинності 20.02.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА