ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року

м. Київ

cправа № 910/17778/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Пєскова В.Г., Огородніка К.М.

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників: НБУ - Порало Т.І.; ПАТ «Дельта Банк» - Шутова О.О., Петренко Г.В.; ТОВ «Кавицький» - Лобатюка Я.М., Тиліпського Д.В.; арбітражного керуючого Куделі М.О. - Барабаша М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Національного банку України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 (в частині невизнання ПАТ «Дельта Банк» кредитором ТОВ «Кавицький»)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022

у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Галєрон фінанс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький»

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький».

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 визнано кредиторами Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький»:- Товариство з обмеженою відповідальністю «Галєрон фінанс» на загальну суму 5 097 283,85 грн, а саме: 76 700,00 грн - перша черга; 5 020 583,85 грн - четверта черга; - Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛЬФЕРІНО» на загальну суму 4 054 962,00 грн, а саме: 4962, 00 грн - перша черга; 4 050 000, 00 грн - четверта черга;- Товариство з обмеженою відповідальністю «Брера» на загальну суму 34 943 482,00 грн, а саме: 4962, 00 грн - перша черга; 34 938 520,00 грн - четверта черга. Відмовлено Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у визнані кредитором боржника на суму 328 597 712,98 грн.

3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 в частині невизнання ПАТ «Дельта Банк» кредитором ТОВ «Кавицький» у справі № 910/17778/21.

Короткий зміст вимог та доводів касаційних скарг

4. До Верховного Суду від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надійшла касаційна скарга у якій заявлено вимогу:

1. Скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 в частині невизнання ПАТ "Дельта Банк" кредитором ТОВ "Кавицький" у справі № 910/17778/21 та прийняти нове рішення про задоволення вимог Скаржника у повному обсязі.

2. Стягнути з боржника у справі про банкрутство судові витрати за подання апеляційної та касаційної скарги.

5. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги ПАТ «Дельта Банк» наводить наступні доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження:

5.1. Оскаржувані судові рішення суперечать висновкам про застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду: від 23.09.2021 по справі № 910/866/20, від 27.03.2019 по справі № 520/17304/15, а також зазначено про те, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані докази у справі для встановлення обставин, які мають значення для повного та всебічного розгляду заяви Скаржника з кредиторськими вимогами.

6. Також до Верховного Суду від Національного банку України надійшла касаційна скарга у якій заявлено вимогу скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 та направити справу № 910/17778/21 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції та стягнути з ТОВ «Кавицький» витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.

7. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги НБУ наводить наступні доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження:

7.1. Постанова суду апеляційної інстанції ухвалена без врахування висновків про застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду: від 22.10.2022 у справі № 463/3226/16, від 23.09.2021 по справі № 910/866/20, від 27.03.2019 по справі № 520/17304/15, від 22.09.2021 у справі № 913/444/18, від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, а також зазначено про те, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані докази у справі для встановлення обставин, які мають значення для повного та всебічного розгляду заяви Скаржника з кредиторськими вимогами.

Відзиви

8. Від ТОВ "Кавицький" надійшов відзив на касаційну скаргу у якому заявлено про необхідність касаційну скаргу Національного Банку України залишити без задоволення.

9. Від арбітражного керуючого Куделі М.О. надійшов відзив у якому заявлено про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Національного Банку України.

10. Від арбітражного керуючого Куделі М.О. надійшов відзив у якому заявлено про необхідність залишення касаційної скарги ПАТ "Дельта Банк" без задоволення.

11. Від ТОВ "Кавицький" надійшов відзив на касаційну скаргу у якому заявлено необхідність залишення касаційної скарги ПАТ "Дельта Банк" без задоволення.

Інші заяви та клопотання

12. Від Національного Банку України надійшли письмові пояснення.

Позиція Верховного Суду

13. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи, Верховний Суд вважає, що касаційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, виходячи з наступного.

14. Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

15. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:

15.1. Заявлена ПAT «Дельта Банк» заборгованість виникла на підставі Кредитного договору №599 від 30.11.2007 року.

15.2. 30 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Тас-Інвестбанк» правонаступник - ПАТ «Сведбанк» (ідентифікаційний код 19356840) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавицький» (далі- Боржник, відповідач) (ідентифікаційний код 31353110) був укладений Кредитний договір № 599 (далі-Кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах не відновлювальної кредитної лінії в сумі 4 500 000,00 дол. США, зі сплатою плати за користування кредитом в розмірі 12% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 29 листопада 2014 року, включно, на умовах, визначених Договором кредитної лінії.

15.3. У подальшому сторонами неодноразово вносилися доповнення до Договору кредитної І лінії, якими змінювалися умови кредитування, відсоткові ставки, інші умови.

15.4. На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги № 1, посвідченого 18 червня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим № 1358, який укладений з ПАТ «Сведбанк», до АТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги за вказаним вище кредитним договором та договорами забезпечення.

15.5. 24.07.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавицький» (позичальник) укладено Додатковий договір № 16 до Кредитного договору № 599 від 30.11.2007, яким сторони дійшли згоди викласти вказаний кредитний договір у новій редакції.

15.6. Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору № 599 від 30.11.2007 (в редакції Додаткового договору № 16 від 24.07.2013) надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами на умовах, визначених цим договором, в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 7 156 250,00 дол. США та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 31.05.2018 зі сплатою плати за користування кредитом.

15.7. Згідно з п. 1.1.2 Кредитного договору № 599 від 30.11.2007 (в редакції Додаткового договору № 16 від 24.07.2013) повернення кредиту здійснюється у валюті наданого кредиту у відповідності до зниження максимального ліміту заборгованості згідно з Графіком, який викладено у Додатку № 1, але в будь-якому разі не пізніше кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитом.

15.8. Для траншів у сумі, що не перевищують 3656250,00 дол. США процента ставка становить 10,5% річних; для траншів в сумі, що перевищують 3 656 250,00 дол. США, процента ставка становить 19,5% річних (якщо транш надано у гривні) та 12% (якщо транш надано у дол.) (п. 1.1 Кредитного договору № 599 від 30.11.2007 в редакції Додаткового договору № 16 від 24.07.2013).

15.9. Згідно з п. 1.1.3 Кредитного договору № 599 від 30.11.2007 (в редакції Додаткового договору № 16 від 24.07.2013) у випадку невиконання позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п. 3.3.13.3 - 3.3.13.7 договору, плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 12,5% річних за траншем, що не перевищує 3656250,00 дол. США; 21,5% річних за траншем, що перевищує 3656250,00 дол. США (якщо транш надано у гривні) та 14% річних за траншем, що перевищує 3656250,00 дол. США (якщо транш надано у дол. США), починаючи з моменту невиконання зазначених зобов`язань. Плата за користування кредитом у розмірах, зазначених вище, діє до дня (включно) виконання умов передбачених п.п. 3.3.13.3 - 3.3.17.3 договору.

15.10. Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору № 599 від 30.11.2007 (в редакції Додаткового договору № 16 від 24.07.2013) нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365).

15.11. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі (п. 2.7 Кредитного (договору № 599 від 30.11.2007 (в редакції Додаткового договору № 16 від 24.07.2013).

15.12. На забезпечення виконання умов Кредитного договору № 599 від 30.11.2007 укладено:

1. Іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 540 з усіма договорами про внесення змін, укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавицький», посвідчений 13.05.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., відповідно до якого в забезпечення зобов`язань ТОВ «Кавицький» перед заставодержателем за кредитним договором № 599 від 30.11.2007 іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: нежиле приміщення № 30 (тридцять) (в літ «А»), загальною площею 286,9 (двісті вісімдесят шість цілих дев`ять десятих) кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Городецького Архітектора, будинок 11 (одинадцять).

Заставна вартість майна за згодою сторін Іпотечного договору складає 2 768 935,00 доларів США 00 центів.

2. Іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 543 з усіма договорами про внесення змін, укладений між Публічним Акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавицький», посвідчений 13.05.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В.., відповідно до якого в забезпечення зобов`язань ТОВ «Кавицький» перед іпотекодержателем за кредитним договором № 599 від 30.11.2007 іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: нежилі приміщення з № 1 (один) по № 9 (групи приміщень № 42) - офіс, загальною площею 125,2 (сто двадцять п`ять цілих дві десятих) кв. м, що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Хрещатик, № 15/4 (літера А). Заставна вартість майна за згодою сторін Іпотечного договору складає 754 225 доларів США 83 центів.

3. Іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 545 з усіма договорами про внесення змін, укладений між Публічним Акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавицький», посвідчений 13.05.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., відповідно до якого в забезпечення зобов`язань ТОВ «Кавицький» перед іпотекодержателем за кредитним договором № 599 від 30.11.2007 іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: нежилі приміщення з № 1 (один) по № 9 (дев`ять), № 9а (девять «а»), з № 10 (десять) по № 24 (двадцять чотири) (групи приміщень) № 51 (п`ятдесят один) (в літ «Г»), загальною площею 273,8 (двісті сімдесят три цілих вісім десятих) кв. м , яке знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Петра Сагайдачного, будинок 16 (шістнадцять).

Заставна вартість майна за згодою сторін Іпотечного договору складає 939 274,00 Доларів США 00 центів.

4. Іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 547 з усіма Договорами про внесення змін, укладений між Публічним Акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавицький», посвідчений 13.05.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., відповідно до якого в забезпечення зобов`язань ТОВ «Кавицький» перед іпотекодержателем за кредитним договором № 599 від 30.11.2007 іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме:

нежитлові приміщення корпусу № 1 (один) літ. А, загальною площею 571,0 (п`ятсот сімдесят одна ціла нуль десятих) кв. м, в тому числі приміщення підвалу з № 27-1 (двадцять сім тире один) по № 27-27 (двадцять сім тире двадцять сім), приміщення антресолі № 27-28 (двадцять сім тире двадцять вісім), приміщення 1-го поверху з № 27-29 (двадцять сім тире двадцять дев`ять) по № 27-35(двадцять сім тире тридцять п`ять), що розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Ялта, набережна імені Леніна, будинок 21 (двадцять один вулиця Морська, будинок 1 (один);

нежитлові приміщення адміністративного корпусу літ Д, загальною площею 68,4 (шістдесят вісім цілих чотири десятих) кв. м, в тому числі приміщення 1-го поверху № 2-16 (два тире шістнадцять) пл. 17,6 (сімнадцять цілих шість десятих) кв. м, № 2-17 (два тире сімнадцять) пл. 6,6 (шість цілих шість десятих) кв. м, № 2-18 (два тире вісімнадцять) пл. 3,1 (три цілих одна десята) кв. м, № 2-19 (два тире дев`ятнадцять) пл. 3,2 (три цілих дві десятих) кв. м, № 2-20 (два тире двадцять) пл. 4,0 (чотири цілих нуль десятих) кв. м, № 2-21 (два тире двадцять один) пл.1,8 (одна ціла вісім десятих) кв. м, № 2-22 (два тире двадцять два) пл. 1,9 (одна ціла дев`ять десятих) кв. м, № 2-23 (два тире двадцять три) пл. 30,2 (тридцять цілих дві десятих) кв. м, що розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Ялта, набережна імені Леніна, будинок 21 (двадцять один), вулиця Морська, будинок 1 (один).

Заставна вартість майна за згодою сторін Іпотечного договору складає 1 580 000 доларів США 00 центів.

5. Іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 550 з усіма договорами про внесення змін, укладений між Публічним Акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавицький», посвідчений 13.05.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., відповідно до якого в забезпечення зобов`язань ТОВ «Кавицький» перед іпотекодержателем за кредитним договором № 599 від 30.11.2007 іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: нежилі приміщення з № 1 (один) по № 49 (сорок дев`ять) (групи приміщень № 187 (сто вісімдесят сім) (в літ. А) Магазин з продажу непродовольчих товарів, загальною площею 846,90 (вісімсот сорок шість цілих дев`яносто сотих) кв. м, які знаходяться за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 15/4 (п`ятнадцять дріб чотири).

Заставна вартість майна за згодою сторін Іпотечного договору складає 11 168 600 доларів США 00 центів.

6. Іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 552 з усіма договорами про внесення змін, укладений між Публічним Акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавицький», посвідчений 13.05.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., відповідно до якого в забезпечення зобов`язань ТОВ «Кавицький» перед іпотекодержателем за кредитним договором № 599 від 30.11.2007 іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: нежилі приміщення в літері Б - заклад торгівлі, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Володимирська, будинок № 20/1 (двадцять дріб один) та складаються з: нежилого приміщення № 8 (вісім) (підвал), площею 80,8 (вісімдесят цілих вісім десятих) кв. м, нежилого приміщення 10 (десять) (перший поверх), площею 126,4 (сто двадцять шість цілих чотири Десятих) кв. м, вітрини, площею 4,0 (чотири цілих нуль десятих) кв. м; загальною площею 211,2 (двісті дванадцять цілих дві десятих) кв. м.

Заставна вартість майна за згодою сторін Іпотечного договору складає 1 550 021 Доларів США 00 центів.

7. Іпотечний договір від 13 травин 2010 року за реєстровим номером 554 з усіма договорами про внесення змін, укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого с ПАТ «Дельта Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавицький», посвідчений 13.05.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., відповідно до якого в забезпечення зобов`язань ТОВ «Кавицький» перед іпотекодержателем за кредитним договором № 599 від 30.11.2007 іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: нежилі приміщення з № 1 (один) по № 17 (сімнадцять) (групи приміщень № 181 (сто вісімдесят один)), з № 1 (один) по № 14 (чотирнадцять) (групи приміщень № 181а (сто вісімдесят один «а»)) (в літ. А) - магазин промислових товарів загальною площею 521, 70 (п`ятсот двадцять одна ціла сімдесят сотих) кв. м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок № 15/4 (п`ятнадцять дріб чотири).

Заставна вартість майна за згодою сторін Іпотечного договору складає 6 228 000 доларів США 00 центів.

15.13. 18.06.2013 між Публічним акціонерним товариством «Омега Банк» (продавець) та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (покупець) укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Т. за реєстровим № 1358, відповідно до умов якого продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну; права вимоги переходять від продавця до покупця та обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

15.14. Згідно Додатку № 1 до вказаного договору купівлі-продажу прав вимоги продавець продав покупцю - Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький» за Кредитним договором № 599 від 30.11.2007, основна непогашена сума кредиту - 29224406,25 грн (що є заборгованістю 3656250,00 доларів США за курсом НБУ станом на 18.06.2013), сума нарахованих, але не сплачених процентів - 151 804,89 грн.

15.15. Актом приймання-передачі прав вимоги ПАТ «Омега Банк» передало, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло права вимоги, вказані у Додатку до вказаного договору.

15.16. Відповідно до вказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги та згідно Акту приймання-передачі прав вимоги від ПАТ (Продавця) «Омега Банк» до АТ «Дельта Банк» (Покупця) передано право вимоги за Кредитним договором № 599 від 30.11.2007 зі всіма додатковими угодами, а також права вимоги за всіма забезпечувальними договорами до вказаного кредитного договору.

15.17. Відповідно до кредиторської заяви, станом на 20.12.2021 заборгованість ТОВ «Кавицький» за кредитним договором № 599 від 30.11.2007 складає 6 371 861,03 (шість мільйонів триста сімдесят одна тисяча вісімсот шістдесят один) долар США, 03 цента, що станом на 20.12.2021 (згідно офіційного курс НБУ 1 долар США = 27,1929) еквівалентно 328 597 712,98 (триста двадцять вісім мільйоні п`ятсот дев`яносто сім тисяч сімсот дванадцять) гривень 98 копійок.

15.18. На підтвердження вказаних вимог ПАТ «Дельта Банк» до заяви про визнання кредитором боржника було надано наступні документи: оригінал платіжного доручення № 31882 від 17.01.2022, копію Кредитного договору № 599 від 30.11.2007 з додатками та додатковими договорами до нього; копії Іпотечних договорів від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 540; від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 543; від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 545; від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 547; від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 550; від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 552; від 13 травня 2010 року за реєстровим номером 554 з усіма договорами про внесення до них змін; копію Договору купівлі-продажу прав вимоги від 18.06.2013 з додатками та актом приймання-передачі права вимоги; меморіальні ордери на підтвердження відступлення суми заборгованості та видачі кредиту за кредитним договором № 599 від 30.11.2007, та видачі кредиту № 39203745 від 18.06.2013, та № 48621043 від 24.07.2013 (для суду); виписки про рух коштів по рахунках за кред. дог. № 599 від 30.11.2007 на арк. (для суду); оригінал розрахунку заборгованості за договором кредиту № 599 від 30.11.2007; копію постанови Національного банку України від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», копію Рішення Виконавчої дирекції ФГВФО № 181 від 02.10.2015,копію Рішення Виконавчої дирекції ФГВФО № 619 від 20.02.1017, копію Рішення Виконавчої дирекції ФГВФО № 1183 від 22 червня 2020; витяг з ЄДРПОУ по ПАТ «Дельта Банк»; докази направлення заяви з грошовими вимогами розпоряднику майна та Боржнику (оригінали чеків, реєстру та описів поштових відправлень).

15.19. Розпорядником майна боржника у повідомлені про результати розгляду грошових вимог відхилено грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» у повному обсязі.

15.20.Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Господарського суду м. Києва від 16.09.2020 у справі № 910/14604/18 за позовом АТ «Дельта Банк» до ТОВ «Кавицький» про стягнення 221 279 361,62 грн за Кредитним договором № 599 від 30.11.2007 позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Кавицький» на користь АТ «Дельта Банк» 3 % річних у розмірі 326 508 грн 58 коп. та судовий збір у розмірі 909 грн 97 коп, у іншій частині позову суд відмовив у позові Публічного акціонерного товариства "Дельту Банк" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький" заборгованості за тілом кредиту 3 656 250,00 дол. США та 27 975 500,00 грн за Кредитним договором № 599 від 30.11.2007 у зв`язку з пропуском позовної давності.

15.21. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 рішення Господарського суду м. Києва від 16.09.2020 у справі № 910/14604/18 залишено без змін.

15.22. Ухвалою Верховного Суду від 12.10.2021 касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 910/14604/18 закрито.

Щодо касаційної скарги ПАТ «Дельта Банк» колегія суддів зазначає наступне

16. За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУПБ) грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

17. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУПБ.

18. Відповідно до положень частин 1, 3, 6 статті 45 КУПБ:

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

19. Приписами частини 1 статті 46 цього Кодексу передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 47 КУПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

20. Суд касаційної інстанції звертає увагу на усталені правові висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, відповідно до яких:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

21. Наведені висновки не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 КУПБ (відповідно до пункту 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство), оскільки Кодекс (статті 45-47) містить аналогічне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

22. Такі висновки про застосування норм права зазначені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.12.2021 у справі № 905/857/19, від 20.12.2021 у справі № 922/1775/19, від 09.06.2022 у справі № 910/14927/20.

23. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова Верховного Суду від 07.08.2019 у справі №922/1014/18).

24. У постановах Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №910/21939/15 наведено висновок про застосування норм права, відповідно до якого на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них.

25. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

26. Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог.

27. Такий висновок про застосування норм права викладений Верховним Судом у постанові від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18.

28. Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу норм статей 45 - 47 КУПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див. висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 913/479/18).

29. З встановлених обставин справи можна дійти до висновку що кредиторські вимоги ПАТ «Дельта Банк» ґрунтуються на підставі Кредитного договору №599 від 30.11.2007 року.

30. Суди попередніх інстанцій відмовляючи ПАТ «Дельта Банк» у визнані кредитором боржника на суму 328 597 712,98 грн. виходили з того, що:

- згідно з приписами ст. ст. 18, 75 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду м. Києва від 16.09.2020 у справі № 910/14604/18 є преюдиційним для даної справи, а отже підстави для визнання заявлених ПАТ «Дельта - Банк» до ТОВ «Кавицький» вимог за тілом кредиту у розмірі 3 656 250,00 дол. США та 27 975 500,00 грн відсутні;

- заявлені ПАТ «Дельта Банк» до боржника суми заборгованості з процентів у розмірі 2 715 611,03 дол. США та 38 588 226,35 грн згідно Кредитного договору № 599 від 30.11.2007 не підлягають задоволенню, оскільки заявлену ПАТ «Дельта Банк» заборгованість процентів нараховано після закінчення строку кредитування - 11.11.2014;

- оскільки Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.09.2020 року у справі №910/14604/18 було встановлено, що після 11.11.2014 року нарахування процентів за користування кредитом є безпідставним, вимоги ПAT «Дельта Банк» щодо пені за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 707 448,53 грн та 353 841,97 грн, та 3 % річних за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 69 069,32 грн згідно Кредитного договору №599 від 30.11.2007 року (за період з 19.12.2020 року по 10.12.2021 року) суди попередніх інстанцій відхилили;

- щодо заявленого AT «Дельта Банк» штрафу у розмірі 87 664 556,87 грн, згідно Кредитного договору №599 від 30.11.2007 року суди попередніх інстанцій відхилили вказані вимоги у зв`язку з тим, що рішенням Господарського суду м. Києва від 16.09.2020 року у справі №910/14604/18 було встановлено, що після 11.11.2014 нарахування процентів за користування кредитом є безпідставним, що свідчить про відсутність в період з 11.11.2014 року правових підстав для застосування до ТОВ «Кавицький» штрафу за невиконання пункту 3.3.4. Кредитного договору та у зв`язку з тим, що щодо нарахування штрафу за порушення п. 3.3.13.1, п. 3.3.13.2, п. 3.3.13.12 Кредитного договору, які мали місце в 2014-2015 роках, боржником ТОВ «Кавицький» було зазначено про їх необґрунтованість та заявлено про застосування строків позовної давності.

31. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

32. Згідно положень ч. ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

33. На важливість належного виконання судового рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

34. Так, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду із цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

35. Крім того, в абзаці п`ятому підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

36. ЄСПЛ у пункті 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

37. ЄСПЛ у рішенні від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» (заява № 28342/95) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

38. З урахуванням тих обставин, що кредиторські вимоги ПАТ «Дельта Банк» до боржника заявлені на підставі невиконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором №599 від 30.11.2007 року, а також беручи до уваги те, що рішенням Господарського суду м. Києва від 16.09.2020 року у справі №910/14604/18 за позовом ПAT «Дельта Банк» до ТОВ «Кавицький» про стягнення 221 279 361,62 грн. за Кредитним договором №599 від 30.11.2007 року позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Кавицький» на користь AT «Дельта Банк» 3 % річних у розмірі 326 508 грн 58 коп. та судовий збір у розмірі 909 грн 97 коп.; іншій частині позову - відмовлено, колегія суддів суду касаційної інстанції з урахуванням того, що у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів, дійшла висновку про правильне застосування судами попередніх інстанцій приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України при розгляді вищенаведених кредиторських вимог.

39. У касаційній скарзі Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» зазначено про те, що суди попередніх інстанцій не врахували обставини часткового задоволення позову у справі № 910/14604/18, а саме обставин стягнення з ТОВ «Кавицький» на користь AT «Дельта Банк» 3 % річних у розмірі 326 508 грн 58 коп. та судовий збір у розмірі 909 грн 97 коп.

40. Відповідно до приписів п. 4 ч. 2 ст. 45 КУПБ, заява кредитора має містити розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені).

41. Згідно ст. 14 ГПК України до принципів господарського судочинства також належить диспозитивність господарського судочинства, суть якого полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

42. ПАТ «Дельта Банк» вказуючи про те, що суди попередніх інстанцій не врахували обставини часткового задоволення позову у справі № 910/14604/18, а саме обставин стягнення з ТОВ «Кавицький» на користь AT «Дельта Банк» 3 % річних у розмірі 326 508 грн 58 коп. та судовий збір у розмірі 909 грн 97 коп не зазначає чи вказувалися зазначені вимоги Банку у заяві з кредиторськими вимогами до боржника.

43. Окрім того, згідно встановлених обставин справи судами попередніх інстанцій, можна дійти висновку що у заяві ПАТ «Дельта Банк» з кредиторськими вимогами до ТОВ «Кавицький» було відсутнє посилання на рішення Господарського суду м. Києва від 16.09.2020 року у справі №910/14604/18, а також таке рішення не було долучене в якості доданих до заяви документів.

44. З урахуванням того, що суди попередніх інстанцій правильно застосували приписи ч. 4 ст. 75 ГПК України при постановленні ухвали Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 (в частині невизнання ПАТ «Дельта Банк» кредитором ТОВ «Кавицький») та постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 по справі № 910/17778/21, а також беручи до уваги те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про необґрунтованість доводів касаційної скарги ПАТ «Дельта Банк».

Щодо касаційної скарги Національного банку України колегія суддів зазначає наступне

45. Згідно встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції слідує, що перед судовим засіданням від Національного Банку України надійшла заява про залучення його в якості учасника справи банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький». Заява мотивована тим, що НБУ є застовадержателем майнових прав кредитора ПАТ «Дельта Банк».

46. У касаційній скарзі Національного Банку України вказується про те, що прийняття участі останнього у справі про банкрутство ТОВ «Кавицький» є єдиним належним та ефективним способом захисту порушених прав НБУ як заставного кредитора ПАТ «Дельта Банк».

47. Також НБУ надав до суду касаційної інстанції додаткові письмові пояснення з аргументами того, що суд апеляційної інстанції неправомірно відмовив у задоволенні заяви про залучення НБУ в якості учасника справи банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький».

48. Суд апеляційної інстанції у постанові від 25.10.2022 встановив, що НБУ є застовадержателем майнових прав кредитора ПАТ «Дельта Банк», а не боржника.

49. Відповідно до приписів статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

50. Порядок набуття кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство визначається статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

51. Нормами статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

52. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

53. З аналізу приписів ст. ст. 1, 45 Кодексу України з процедур банкрутства можна дійти до висновку, що заставодержатель кредитора, який звертається з кредиторськими вимогами до боржника, не є, у розумінні приписів статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, учасником справи про банкрутства такого боржника.

54. За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про те, що при ухваленні постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 по справі № 910/17778/21 не вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки Національного банку України, оскільки заставодержатель кредитора, який звертається з кредиторськими вимогами до боржника, не є, у розумінні приписів статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, учасником справи про банкрутства такого боржника.

55. Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження якщо, після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

56. Касаційна скарга Національного Банку України подана саме з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, про що відповідно і додатково зазначається на стор. 10 письмових пояснень в порядку ст. 42 ГПК України, які були подані НБУ до суду касаційної інстанції.

57. З урахуванням того, що при ухваленні постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 по справі № 910/17778/21 не вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки Національного банку України, колегія суддів суду касаційної інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 296 ГПК України дійшла висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Національного банку України, яка подана на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 по справі № 910/17778/21.

Щодо наслідків касаційного розгляду

58. Відповідно до приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

59. З урахуванням того, що суди попередніх інстанцій правильно застосували приписи ч. 4 ст. 75 ГПК України при постановленні ухвали Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 (в частині невизнання ПАТ «Дельта Банк» кредитором ТОВ «Кавицький») та постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 по справі № 910/17778/21, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі приписів ст. 309 ГПК України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги ПАТ «Дельта Банк» без задоволення, та про залишення без змін вищенаведених судових рішень.

Щодо судових витрат у вигляді судового збору за подання касаційної скарги

60. Оскільки за наслідками касаційного розгляду касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на ПАТ «Дельта Банк».

Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Національного банку України, яка подана на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 по справі № 910/17778/21.

2. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

3. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 (в частині невизнання ПАТ «Дельта Банк» кредитором ТОВ «Кавицький») та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 по справі № 910/17778/21 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.Г. Пєсков

К.М. Огороднік