ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Харків Справа № 913/83/22
Провадження №1/913/83/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Енера Схід, м. Старобільськ Луганської області
до відповідача Сєвєродонецької квартирно-експлуатаційної частини (району), м. Сєвєродонецьк Луганської області
Суддя Зюбанова Н.М.
Без виклику та повідомлення сторін
17.05.2022 суд відкрив провадження у цій справі у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін у відповідності до ст. ст. 252 ГПК України.
Ухвалою від 11.07.2022 відкладено розгляд справи з метою збереження життя і здоров`я учасників справи, захисту їх законних прав та інтересів.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема, на підставі Указу Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, - на 90 діб, до 19.02.2023.
Відповідно до рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.
Як відомо, Харківську міську територіальну громаду із центром у місті Харків, на території якої знаходиться Господарський суд Луганської області, включено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затв. наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75. Господарський суд Луганської області продовжує здійснювати правосуддя та працює у дистанційному режимі відповідно до наказу голови суду від 04.04.2022 № 24 (у редакції наказу від 21.11.2022 № 41).
Отже, загроза життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду і працівників обумовила неможливість розгляду справи у строк 60 днів, передбачений ст. 248 ГПК України.
За змістом статей 10, 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
Також в пункті 1 рішення Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 зазначено, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану, робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
Судом враховується, що адресою місцезнаходження боржника є м.Сєвєродонецьк Луганської області, до якого АТ "Укрпошта" не здійснює приймання поштових відправлень для пересилання в цей населений пункт, тому суд з метою належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та розгляд справи направив на його електронну адресу ухвали суду від 17.05.202 та від 11.07.2022, що підтверджується матеріалами справи (арк. 102, 105).
Ухвали суду від 17.05.202 та від 11.07.2022 також були своєчасно розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
03.02.2023 на адресу суду від Сєвєродонецької КЕЧ (району) надійшов відзив на позовну заяву від 30.01.2023 № 523/55, строк подачі якого відповідачем пропущений та продовжений судом за своєю ініціативою, про що постановлено ухвалу від 15.02.2023 у порядку ст. 119 ГПК України.
Щодо повноважень особи на підписання відзиву, на що звертає увагу позивач, то суд вважає їх належними, оскільки справа розглядається у спрощеному провадженні, а згідно зі ст. 58 ГПК України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених ст. 59 Кодексу.
Згідно з п. 12 Положення Про Сєвєродонецьку квартирно-експлуатаційну частину (району), затв. наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України від 09.09.2022 № 242, Сєвєродонецька КЕЧ (району) бере участь у судовому процесі в усіх судах України через начальників юридичних служб Сєвєродонецької КЕЧ (району) в порядку самопредставництва, які є уповноваженими особами відповідно до цього положення, або через представника.
Таким чином, відзив підписаний начальником юридичної служби Сєвєродонецької КЕЧ (району) Лісовенком Д.І. на підставі довіреності від 30.01.2023 № 523/54, який є представником у відповідності до ст. 58 ГПК України та Положення про Сєвєродонецьку КЕЧ (району).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору між сторонами.
Так, Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА СХІД має ліцензію з постачання природного газу, яку видано НКРЕКП згідно з постановою № 388 від 14.02.2020.
Відповідно до п. 1.3 договору планові обсяги постачання газу по місяцях визначаються у куб. м і становлять: серпень - 50 куб. м., вересень - 100 куб. м., жовтень - 2000 куб. м., листопад - 785 куб. м., грудень - 8000 куб. м.
В п. 3.3 договору сторони обумовили, що ціна, зазначена в п.3.2. договору, може змінюватися протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору, з урахуванням вимог ст. 41 Закону України від 25.12.2015 Про публічні закупівлі.
Як свідчать матеріали справи, сторонами було укладено додаткові угоди №№1-15, якими змінювались обсяги постачання газу та його ціна за 1000 куб. м. у зв`язку з підвищенням ціни на природний газ на ринку, що підтверджувалось відповідними ціновими довідками Харківської ТПП
Згідно п. 3.4. договору ціна газу, розрахована відповідно до п. 3.2. та 3.3 цього договору застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.
Відповідно до п. 4.2 договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, визначений постачальником з урахуванням вимог чинного законодавства, згідно рахунків постачальника та підписаних актів приймання-передачі природного газу в наступному порядку:
- розрахунок по оплаті місячної вартості фактично спожитого газу здійснюється до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця наступного за розрахунковим місяцем на підставі рахунків та з урахуванням підписаних актів приймання-передачі природного газу за наявності своєчасного фінансування, у випадку затримки фінансування протягом 3 банківських днів після надходження коштів.
Щодо строку дії договору, то за умовами п. 11.1. договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31.12.202, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем п. 5.4.2 договору, за умовами якого споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.
У зв`язку з порушенням строків оплати за відповідачем виникло прострочення грошових зобов`язань та позивач нарахував додаткові вимоги на підставі ст. 625 ЦК України у вигляді 3% річних в сумі 113 грн. 80 коп. та пені 698 грн. 92 коп.
У відзиві на позовну від 30.01.2023 № 523/55 відповідач проти позову заперечує з посиланням на наступне:
- застосування сторонами у додаткових угодах до договору ч. 3 ст. 631 ЦК України є таким, що протирічить приписам Закону України Про публічні закупівлі від 25.12.2015 № 922-VIII;
- договір в частині укладання всіх додаткових угод є нікчемним на підставі п. 2 ч. 1 ст. 43 вказаного Закону;
- додаткові угоди від 03.11.2021 № 13, від 05.11.2021 № 14 та від 10.11.2021 № 15 до договору на постачання природного газу зі сторони відповідача підписані начальником ОСОБА_1 , який не є уповноваженим представником;
"Про бухгалтерський облік та фінансову звітність";
- стягнення штрафних санкцій є неправомірним, оскільки діють воєнний стан в Україні та форс-мажорні обставини, засвідчені листом ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1.
У відповіді на відзив позивач доводи відповідача відхиляє за посилається на те, що:
- згідно п. 2.9.5 договору у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу або ненадання обґрунтованої письмової відмови від його підписання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ;
- усі додаткові угоди до договору підписані уповноваженим представником Сєвєродонецької КЕЧ (району) начальником Гураленком А.М., який був призначений на посаду наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.07.2021 № 279 та який приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 30.08.2021;
- ціна за поставлений природний газ у листопаді 2021 року була визначена на підставі додаткової угоди № 15 від 10.11.2021 тощо.
Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та його неповне задоволення з огляду на наступне.
Так, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За Господарським кодексом України договір поставки регулюється ст. 265, а саме: за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Аналогічні положення передбачені і ст. 712 ЦК України, згідно з якою до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Правові основи постачання природного газу споживачу визначені у Правилах постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.20 № 2496.
Відповідно до абзацу 1 пункту 10 розділу II Правил споживач самостійно контролює власне газоспоживання.
Відповідно до абзацу 3 пункту 10 розділу II Правил споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.
Протягом договірних відносин за особовим рахунком № НОМЕР_1 постачання газу здійснювалося для потужностей споживача за наступними адресами: Україна, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, 38; Україна, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Молодіжна, 9; Луганська обл., смт. Новоайдар, вул. Айдарська, 2; Луганська обл., смт. Марківка, пл. Соборна, 2 а.
Відповідно до додаткової угоди № 15 від 10.11.2021 ціна природного газу за період з 01.11.2021 становить 37 770,79 грн., з ПДВ - 20 % за 1000 куб. м.
Проте, відповідач цей акт не підписав у встановленому порядку, але звернувся до позивача з листом від 13.12.2021 № 523/2352 про розділення цього рахунку-фактури на два, а саме:
Відповідачем не було надано в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту.
Відповідно до п. 2.9.4. договору у випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ. Споживач у такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника.
За підсумками розрахункового періоду споживач до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог ГРМ (п. 2.9.1. договору).
На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника (п.2.9.2 договору).
Згідно п. 2.9.3. договору споживач протягом двох днів з дати одержання актів приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаного уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.
З урахуванням цих умов договору TOB Енера Схід звернулося до оператора ГРМ - АТ Оператор газорозподільної системи із запитом № 01.2-20/1 від 10.01.2022 про підтвердження фактичного обсягу споживання природного газу за період з 01.11.2021 по 21.11.2021 по споживачу Сєвєродонецькій КЕЧ (району).
У відповіді на запит № 01-02-47/57 від 12.01.2022 оператор ГРМ зазначив, що інформація щодо розподілених фактичних обсягів природного газу по об`єктах споживача підсумками розрахункового періоду надано Оператором AT Луганськгаз до інформаційної платформи Оператора ГТС.
Факт споживання природного газу споживачем у листопаді 2021 року в обсязі 3976,76 куб. м., підтверджується витягом з Інформаційної платформи оператора газотранспортної системи (арк. справи 65).
Відповідно до отриманої інформації позивачем у листопаді 2021 року було передано у власність (продано) відповідачу природний газ в обсязі 3 976,760 куб. м., та на підставі даних складено акт приймання-передачі природного газу.
Заперечення відповідача за відзивом відхиляються судом з огляду на наступне.
По-перше, додаткові угоди від 03.11.2021 № 13, від 05.11.2021 № 14, від 10.11.2021 № 15 до договору на постачання природного газу є оспорюваними правочинами, а не нікчемними, оскільки на час їх укладення був чинним Закон України Про публічні закупівлі в новій редакції від 19.09.2019 № 114-IX, який введено в дію 19.04.2020. За цим Законом законодавець, порівняно зі старою редакцією Закону, юридичною підставою для нікчемності договору про закупівлю зазначив ч. 4 ст. 41 цього Закону про те, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Оскільки укладені між сторонами додаткові угоди є окремими правочинами, спрямованими на зміну ціни на природний газ, оцінка їх правомірності має надаватися не у цілому, а кожній додатковій угоді окремо.
Суд вважає, що ч. 4 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі в редакції Закону від 19.09.2019 №114-IX регулює питання оцінки правочину у вигляді відповідного договору про закупівлю, а не додаткових угод до нього. Вимоги до останніх врегульовані ч. 5 ст. 41 цього Закону, що саме і свідчить про їх оспорюваність.
У силу припису ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.
За нормами ГПК України не передбачено права суду при прийнятті рішення виходити за межі позовних вимог та визнати відповідний правочин недійсним за заявою відповідача, а тому останній вправі це зробити в будь-який час, що, в свою чергу, може бути підставою для перегляду цієї справи за нововиявленими обставинами.
По-друге, відповідач вважає, що додаткові угоди від 03.11.2021 № 13, від 05.11.2021 № 14 та від 10.11.2021 № 15 до договору на постачання природного газу зі сторони Сєвєродонецької КЕЧ (району) підписані начальником ОСОБА_1 , який не є уповноваженим представником.
Позивач надав витяг із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.08.2021 № 183, який свідчить про належні повноваження представника Сєвєродонецької КЕЧ (району) начальника Гураленка А.М., який був призначений на посаду наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.07.2021 № 279 та приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 30.08.2021.
Суд звертає увагу відповідача на те, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (ст. 241 ЦК України).
Фактичне споживання газу потужностями Сєвєродонецької КЕЧ (району), оплата за газу за платіжним дорученням від 22.12.2021 № 1361 з призначенням платежу Опл. за прир.газ за пер. 01.11.21р.-22.11.21р., лист про розділення рахунку на два, усі ці дії є свідченням схвалення правочинів.
Таким чином, відповідач не виконав умови договору про оплату спожитого природного газу та утворилась заборгованість у сумі 16 328 грн. 21 коп.
Згідно ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно зі ст. 530 ЦК України законодавцем передбачено - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності до розрахунку позивача 3% річних (за період з 18.12.2021 по 07.02.2022) є цілком обґрунтованими, які також підлягають до стягнення у сумі 113 грн. 80 коп. на користь позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу).
Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Згідно до п. 6.2.1 договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.
Так, позивач застосував відповідальність за несвоєчасність виконання грошових зобов`язань, передбачену п. 6.2.1 договору у вигляді пені у сумі 698 грн. 92 коп. за період з 18.12.2021 по 07.02.2022, що вбачається з доданого до справи розрахунку цих вимог.
Так, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, на підставі Указу Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб, до 19.02.2023.
Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними. Таким чином, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").
Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Також згідно з положеннями ст. 218 ГК України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
Враховуючи вказані обставини, які носять загальновідомий характер, суд вважає, що введення воєнного стану впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків відповідачем, який згідно п. 1 Положення про Сєвєродонецьку квартирно-експлуатаційну частину (району) є державною установою, яка створена з метою організації виконання завдань з питань інженерно-інфраструктурного (квартирно-експлуатаційного) забезпечення військових частин Збройних Сил України.
За таких обставин з урахуванням засад законності, розумності, добросовісності, справедливості та пропорційності дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає за належне задовольнити клопотання відповідача про звільнення від відповідальності у вигляді пені, тому у цих вимогах слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241 ГПК України, суд
в и р і ш и в :
3. У задоволенні вимог по пені відмовити.
У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення виготовлене 15.02.2023.
Суддя Наталія ЗЮБАНОВА