ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м.Дніпро Справа № 904/2296/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 (прийняте суддею Кеся Н.Б.) у справі № 904/2296/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНООПТТОРГ-ТРЕЙД"

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення 185 311,76 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНООПТТОРГ-ТРЕЙД" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу в розмірі 143 894,94 грн, суму пені в розмірі 19 277,98 грн, інфляційні втрати в розмірі 20 258,35 грн, 3% річних в розмірі 1 880,49 грн, а разом 185 311,76 грн та судові витрати.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 у справі № 904/2296/22:

- позов задоволено у повному обсязі;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНООПТТОРГ-ТРЕЙД" суму основного боргу в розмірі 143 894,94 грн, суму пені в розмірі 19 277,98 грн, інфляційні втрати в розмірі 20 258,35 грн, 3% річних в розмірі 1 880,49 грн, а разом 18 5311,76 грн та судовий збір у розмірі 2 779,68 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з обставин неналежного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором поставки №828-09 від 02.01.2018 року щодо оплати поставленого товару.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 у справі № 904/2296/22, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ті обставини, що норми частини другої статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Покриття позивачеві матеріальних втрат від знецінення коштів передбачено договором за рахунок донарахування вартості товару з урахуванням курсової різниці національної валюти до долара США на дату оплати, яке задоволено судом, а відтак, стягнення у цьому випадку 20 258,35 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму грошового зобов`язання, вираженого в гривнях, є за своїм змістом подвійною відповідальністю за невиконання зобов`язання, що суперечить нормам чинного законодавства.

За доводами апелянта, позивач ніяким чином не обґрунтував збільшення ціни договору в частині збільшення ціни поставки за Специфікацією № 37 з 130 200,00 грн. до 143 894,94 грн. Перерахунок ціни не є тотожнім її зміні. Право на перерахунок ціни лише дає право стороні вимагати зміни вартості поставки. Проте, відповідно до п. 4.2. Договору ціна ресурсів може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін в цей Договір. Позивач на не надавав відповідачу жодних розрахунків перерахунку ціни. Окрім того, такі розрахунки відсутні і в додатках до позовної заяви. Таким чином перерахунок ціни фактично є нічим не підтверджений.

Відповідно до умов п. 5 Специфікації № 37 від 25.01.2022, термін оплати ресурсів сторони погодили протягом 30 календарних днів з моменту поставки Ресурсів саме на склад Покупця. Враховуючи наведене твердження суду щодо визначення датою поставки дату складання видаткової накладної, а саме - 27.01.2022 року, розрахунок пені, наданий позивачем є помилковим, адже останнім невірно визначено періоди заборгованості, яка ніби то виникла у відповідача. Так, додаючи до 27.01.2022 року 30 календарних днів отримуємо дату 26.02.2022 року, а не 25.01.2022 року, як зазначено в розрахунку позивача. З огляду на наведене сума розрахованої пені є безпідставною та необґрунтованою.

Ресурси дійсно було поставлено на умовах самовивозу із складу Позивача у м. Кривий Ріг по вул. Бородича, 7Л, відповідно до умов Специфікації. Проте, відповідно до умов п. 5 тієї ж Специфікації № 37 від 25.01.2022, термін оплати ресурсів сторони погодили протягом 30 календарних днів з моменту поставки Ресурсів саме на склад Покупця, тобто ПРАТ "ІНГЗК".

Враховуючи, що позовна заява не містить доказу обставин поставки та/або звернення Позивачем до Відповідача за підтвердженням факту поставки Ресурсів на склад Покупця, суд першої інстанції безпідставно пов`язав термін оплати ресурсів саме із датою їх відвантаження зі складу Позивача, що не відповідає умовам погодженим сторонами у специфікації.

Також, апелянт посилається на порушення норм процесуального права під час розгляду справи. Представником відповідача не було отримано відповіді на відзив ні "Укрпоштою", ні в системі "Електронний суд". Жодних дій з боку суду щодо надання відповідачу можливості ознайомитися з відповіддю на відзив та надати суду письмові пояснення у зв`язку з обставинами, викладеними у такій відповіді на відзив, здійснено не було.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення скарги заперечує. Так, позивач не погоджується з висновками відповідача щодо відсутності підстав для стягнення інфляційних втрат. Оскільки по-перше: коригування ціни відповідно до умов Специфікації № 37 встановлено на момент поставки товару, а не на дату оплати як зазначає Відповідач, по-друге: встановлення в договорі положень щодо корегування ціни товару у зв`язку зі зміною курсу валют не є за своєю суттю відповідальністю за невиконання зобов`язання, а є лише умовою щодо визначення ціни. Окрім того, станом на момент поставки Ресурсів, а саме на день підписання видаткової накладної № 6587 від 27.01.2022, Сторони визначили суму зобов`язання в гривнях у розмірі 143 894, 94 грн. і в подальшому до дня фактичної оплати вона є незмінною. Тобто з 27.01.2022 валютою заборгованості стала національна валюта України - гривня.

Відповідно до положень Специфікації № 37 відбувається не зміна ціни товару як такої, а коригування його вартості за умов зміни курсу долара США до національної валюти України. Додатковим підтвердженням цієї згоди є також підписана сторонами без будь-яких зауважень видаткова накладна, яка є первинними бухгалтерським документом, який засвідчує здійснення господарської операції і містить інформацію про вартість переданого товару, узгоджену сторонами.

Позивач погоджується, що дійсно період нарахування пені помилково вказано з 21.02.2022, проте від цього вона не є безпідставною та необгрунтованою. До того ж Відповідачем не надано жодних контррозрахунків суми пені та 3% річних.

За розрахунками позивача за період з 28.02.2022 по 29.07.2022 розмірі пені складає: 18 726,05 грн., а розмір річних - 1 797, 70 грн.

Позивач не погоджується з висновками апелянта щодо виникнення у відповідача обов`язку оплати через тридцять днів саме з дати отримання товару на склад покупця.

Згідно "Інкотермс - 2010" базис постави EXW означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Сторонами в Специфікації узгоджено місце поставки Ресурсів на складі Постачальника, а саме: м. Кривий Ріг, вул. Бородича, 7Л.

Відповідач Ресурси отримав у повному обсязі за видатковою накладною № 6587 від 27.01.2022, що підтверджується відміткою представника Відповідача у видатковій накладній та довіреністю на отримання Ресурсів № 00013 від 25.01.2022, а також визнається Відповідачем власне у відзиві на позовну заяву.

Право власності на Ресурси та ризик випадкового знищення або пошкодження Ресурсів переходить від Постачальника до Покупця з дати поставки Ресурсів (п. 3.4. Договору).

Пунктом 5.2. Договору Сторони визначили, що сплата за поставлені Ресурси буде здійснюватись протягом строку, вказаного в Специфікації, який відраховується з моменту поставки Ресурсів.

Згідно п.5. Специфікації № 37 термін оплати встановлюється протягом 30 календарних днів з моменту поставки Ресурсів на склад Покупця.

У пункті 8 Специфікації № 37 Сторони погодили, що датою поставки вважається дата видаткової накладної з відміткою про отримання Ресурсів.

Будь-якого іншого порядку отримання Ресурсів з підтвердженням факту поставки Ресурсів як і його оформлення на підставі окремих документів сторонами в Договорі не узгоджувалось.

З урахуванням особливостей правового регулювання договорів поставки щодо підтвердження факту поставки, видаткова накладна є доказом, на підставі якого встановлюється факт постачання продукції покупцю та його прийняття ним.

Отже, враховуючи положення укладеного між Сторонами Договору, документами, які підтверджують як факт виконання Позивачем зобов`язання з поставки продукції Відповідачеві, так і факт виникнення у останнього зобов`язання з його оплати, є видаткова накладна, яка належним чином оформлена та підписана без будь - яких зауважень Сторін.

Позивач відхиляє доводи щодо неотримання відповідачем відповіді на відзив, оскільки такі докази наявні у справі.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2022 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 у справі № 904/2296/22; ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи.

02.01.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНООПТТОРГ-ТРЕЙД" (далі-Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Покупець) укладений договір поставки №828-09 (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. Постачальник зобов`язується передати, а Покупець - прийняти та сплатити матеріали (далі - Ресурси) на умовах, визначених Договором.

2.1. Кількість, номенклатура Ресурсів вказуються у специфікаціях до цього Договору, які є невід`ємною його частиною (далі - Специфікації).

3.1. Поставка Ресурсів здійснюється видами транспорту, вказаному в Специфікаціях. Постачальник зобов`язується поставити Ресурси на умовах поставки, вказаних в Специфікаціях у відповідності з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року.

3.2. Строки поставки Ресурсів вказуються в Специфікаціях. У разі поставки Ресурсів відповідно до графіку - графік оформлюється в якості додатка до цього Договору, який є його невід`ємною частиною.

4.1. Поставка Ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в Специфікаціях та включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати Постачальника, пов`язані з поставкою Ресурсів.

4.2. Ціна на ресурси може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін до цього договору. Зміна ціни після сплати ресурсів не допускається.

5.2. Оплата за поставлені Ресурси може бути здійснена протягом строку, вказаного в Специфікації, який відраховується з моменту постачання Ресурсів.

Договір укладено з протоколом розбіжностей від 02.01.2018. Строк дії Договору продовжено до 31.12.2023 відповідно до додаткових угод №1 від 31.12.2019 та №5 від 31.12.2021 (арк.с. 7-12).

25.01.2022 Позивач та Відповідач підписали Специфікацію № 37 до Договору (арк.с. 13) про таке:

1. Номенклатура Ресурсів - автошина 1300х530-533 КяФ-24Вл нс14; найменування Постачальника - автошина 1300/530-533 НС12 И156 ВИ-3; кількість - 7 шт; ціна за одиницю, без ПДВ - 15 500,00 грн; загальна вартість - 130 200,00 грн з ПДВ.

2. Ресурси поставляються на умовах поставки: ЕХW - м. Кривий Ріг, вул. Бородича, 7Л, відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року.

4. Термін поставки: січень 2022.

5. Термін оплати: протягом 30 календарних днів з моменту поставки Ресурсів на склад Покупця.

6. Рік випуску: 2020-2021. Умови ціни: Вартість ТМЦ вказана у гривневому еквіваленті USD) за курсом НБУ 26.0575 гривень за 1 USD па 11.11.2021. У разі якщо курс НБУ UAN/USD на момент поставки ТМЦ зміниться щодо курсу 26,0575 гривень за 1 USD більш ніж па +3%. вартість ТМЦ, що поставляються, підлягає перерахунку пропорційно такій зміні курсу. Сайт https: //minfin.сom.ua/currency.

7. Відправником вантажу є: ТОВ "ТЕХНООПТТОРГ-ТРЕЙД", вантажоодержувачем є: ПРАТ "ІНГОК". Реквізити вантажоодержувача: юридична адреса, поштова адреса: 50064, Україна, м.Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, ОКПО: 00100905, ІПН: 51.

8. Датою поставки вважається дата видаткової накладної з відміткою про отримання Ресурсів.

Так, на виконання умов Договору Позивач здійснив поставку Ресурсів Відповідачу на загальну суму 143 894,94 грн, що підтверджується підписаною Позивачем та Відповідачем видатковою накладною №6587 від 27.01.2022, в якій зазначена ціна за товар за штуку без ПДВ 17 130,35 грн, загальна вартість товару за 7 штук 143 894,94 грн з ПДВ та довіреністю на отримання ТМЦ №00013 від 25.01.2022 (арк.с. 14, 15).

Відповідач свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті отриманих Ресурсів не здійснив, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 143 894,94 грн.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи умови договору поставки та специфікації строк оплати отриманого товару за спірною видатковою накладною на суму 143 894,94 грн. настав; відповідач не надав доказів сплати вказаної заборгованості.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо односторонньої зміни позивачем вартості товару та невстановлення дати отримання товару позивачем на його склад.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Умовами п.4.1 Договору Сторони узгодили, що поставка Ресурсів здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, вказаними в Специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші видатки Постачальника, пов`язані з поставкою Ресурсів.

Згідно з п. 4.2. Договору ціна на ресурси може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін до цього договору. Зміна ціни після сплати ресурсів не допускається.

Відповідно до п.1 Специфікації №37 ціна встановлена у розмірі 15 500,00 грн та вартість Ресурсів встановлена Сторонами в розмірі 130 200, 00 грн з ПДВ.

У п. 6. Специфікації №37 Сторони погодили умови ціни: Вартість ТМЦ вказана у гривневому еквіваленті USD) за курсом НБУ 26.0575 гривень за 1 USD па 11.11.2021. У разі якщо курс НБУ UAN/USD на момент поставки ТМЦ зміниться щодо курсу 26,0575 гривень за 1 USD більш ніж па +3%. вартість ТМЦ, що поставляються, підлягає перерахунку пропорційно такій зміні курсу. Сайт https: //minfin.сom.ua/currency.

Відповідно до положень Специфікації № 37 відбувається не зміна ціни товару як такої, а коригування його вартості за умов зміни курсу долара США до національної валюти України.

За курсом НБУ відповідно до даних сайту https: //minfin.сom.ua/currency (далі - джерело курсу валют) станом на день підписання Специфікації № 37 вартість Ресурсів у доларах США складала 4996, 64.

Відповідно до даних джерела курсу валют станом на день поставки Ресурсів, а саме на 27.01.2022 курс гривні до долара США складав 28, 7984 грн за 1 долар США.

Таким чином станом на 27.01.2022 курс долара США до гривні зріс на 10, 5186 % (28, 7984/26, 0575) у порівнянні з курсом станом на 11.11.2021.

У зв`язку з цим, відповідно до погодженої сторонами умови зміни ціни в п.6. Специфікації № 37 вартість Ресурсів підлягає перерахунку пропорційно такій зміні курсу, а саме: вартість Ресурсів зросла на 10,5186 %, тобто на 525,57 доларів США (4996, 64 * 10, 5186) та склала 5 522, 21 доларів США (4996, 64 + 525, 57).

Отже, загальна вартість Ресурсів станом на 27.01.2022 з перерахунку на національну валюту склала 143 894, 98 грн. (5 522, 21 * 26, 0575).

Ціна Ресурсів, що вказана у видатковій накладній, складає 17 130,35 без ПДВ, що є результатом узгодження сторонами під час складання Специфікації №37 вартості товару у прив`язці до курсу долару США та що в подальшому сторони підтвердили у видатковій накладній під час передачі товару.

Тобто, позивач не здійснював односторонню зміну ціни, а застосував погоджені сторонами умови специфікації.

Відповідно до п. 2 Специфікації №37 ресурси поставляються на умовах поставки: ЕХW - м. Кривий Ріг, вул. Бородича, 7 Л, відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року.

У пункті 8 Специфікації №37 Сторони погодили, що датою поставки вважається дата видаткової накладної з відміткою про отримання Ресурсів.

Згідно "Інкотермс 2010" базис поставки EXW означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Продавець зобов`язаний надати товар у розпорядження покупця в названому місці поставки, без завантаження на будь-який приймаючий транспортний засіб, в узгоджений день чи в межах погодженого періоду або, якщо такого часу не обумовлено, у строк, звичайний для поставки аналогічних товарів. Якщо сторони не узгодили конкретної точки в межах названого місця поставки, і наявні декілька придатних для цього точок, продавець може вибрати таку точку в межах місця поставки, яка найбільш відповідає його цілям (п.А4 Інкотермс - 2010).

Пунктом 5.2. Договору Сторони визначили, що сплата за поставлені Ресурси буде здійснюватись протягом строку, вказаного в Специфікації, який відраховується з моменту поставки Ресурсів.

Згідно п.5. Специфікації № 37 термін оплати встановлюється протягом 30 календарних днів з моменту поставки Ресурсів на склад Покупця.

У пункті 8 Специфікації № 37 Сторони погодили, що датою поставки вважається дата видаткової накладної з відміткою про отримання Ресурсів.

Будь-якого іншого порядку отримання Ресурсів з підтвердженням факту поставки Ресурсів як і його оформлення на підставі окремих документів сторонами в Договорі не узгоджувалось.

Видаткова накладна є доказом, на підставі якого встановлюється факт постачання продукції покупцю та його прийняття ним. Також, відповідач не заперечує факту отримання товару за спірною накладною.

Отже, враховуючи положення укладеного між Сторонами Договору, документами, які підтверджують як факт виконання Позивачем зобов`язання з поставки продукції Відповідачеві, так і факт виникнення у останнього зобов`язання з його оплати, є видаткова накладна, яка належним чином оформлена та підписана без будь - яких зауважень Сторін.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дата складання видаткової накладної одночасно є й датою отримання Ресурсів Покупцем. При цьому, відповідач не надає доказів отримання товару в іншу дату, тоді як поставка товару здійснена самовивозом, що свідчить про відсутність у позивача документів, які б могли підтвердити дату доставки товару до складу відповідача.

За викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення основного боргу у сумі 143 894,94 грн., оскільки внаслідок отримання товару виникає обов`язок оплатити його вартість.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст.ст. 610, 611 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

В п. 7.2. договору погоджено, що у разі порушення строків оплати Ресурсів, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, діючої в період прострочення оплати, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком Позивача за період з 21.02.2022 по 29.07.2022 сума пені складає 19 277,98 грн, 3% річних - 1 880,49 грн та інфляційні втрати за період березень - червень 2022 року - 20 258,35 грн.

За положеннями ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Отже, враховуючи встановлений 30ти денний строк оплати товару, період прострочення оплати товару розпочався 01.03.2022, чого не було враховано судом першої інстанції.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення пені та 3% річних, апеляційний господарський суд вважає правомірним їх нарахування та задоволення за період 01.03.2022-29.07.2022 у розмірі 18 647,21 грн пені та 1 785, 87 грн 3% річних.

Інфляційні втрати за період березень - червень 2022 року у сумі 20 258,35 грн. є вірно розрахованими.

Щодо доводів апелянта про поширення норми ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у постанові від 07.07.2022 у справі № 296/10217/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

У постановах Верховного Суду від 01.03.2017 у справі № 6?284цс17 та від 11.10.2018 у справі № 905/192/18, у постановах Касаційного цивільного суду від 25.11.2019 у справі № 130/1058/16; від 23.10.2019 у справі № 369/661/15-ц; від 23.10.2019 у справі № 638/4106/16-ц; від 20.02.2019 у справі № 638/10417/15-ц та у постанові Касаційного господарського суду від 11.10.2018 у справі № 905/192/18, на які посилається апелянт, суди дійшли висновків про неможливість одночасного покриття позивачеві матеріальних втрат від знецінення коштів за рахунок донарахування вартості товару з урахуванням курсової різниці національної валюти до долара США на дату оплати та стягнення інфляційних втрат, нарахованих на суму грошового зобов`язання, вираженого в гривнях.

Проте, у даній справі, у п. 6. Специфікації № 37 сторони погодили інші умови ціни: Вартість ТМЦ вказана у гривневому еквіваленті USD за курсом НБУ 26, 0575 гривень за 1 USD на 11.11.2021 р. У разі якщо курс НБУ UAH/USD на момент поставки ТМЦ зміниться щодо курсу 26, 0575 гривень за 1 USD більш ніж на +3%, вартість ТМЦ, що поставляються, підлягає перерахунку пропорційно такій зміні курсу.

Тобто, у даному випадку, коригування ціни відбувається на дату поставки товару, а не на дату його оплати.

У видатковій накладній на момент поставки вказана ціна за товар у гривні 143 894,94 грн. та за умовами договору вона не підлягає подальшому коригуванню залежно від курсу.

А отже, у даному випадку, інфляційні втрати позивача у зв`язку зі знеціненням грошових коштів на період прострочення оплати товару не будуть покриватися курсовою різницею національної валюти до долара США, тому позивач має право на нарахування інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період прострочення.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неотримання відповідачем відповіді на відзив.

З матеріалів справи вбачається, що 13.10.2022 позивачем відправлено на адресу відповідача відповідь на відзив з додатками згідно поштового відправлення № 871. Згідно даних трекінгу поштових відправлень з сайту "Укрпошти" відповідач 20.10.2020 отримав це поштове відправлення.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За викладених обставин, враховуючи допущене судом першої інстанції порушення норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні в частині стягнутих сум пені, 3% річних та розподілу судових витрат; в решті рішення підлягає залишенню без змін

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги підлягають пропорційному розподілу між сторонами.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 у справі № 904/2296/22 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 у справі № 904/2296/22 змінити в частині стягнутих сум пені, 3% річних та розподілу судових витрат.

Викласти перший та другий абзаци резолютивної частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 у справі № 904/2296/22 в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Рудна, буд. 47, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНООПТТОРГ-ТРЕЙД" (49406, м.Дніпро, вул.Камська, буд. 64, ) суму основного боргу в розмірі 143 894,94 грн, суму пені в розмірі 18 647,21 грн, інфляційні втрати в розмірі 20 258,35 грн, 3% річних в розмірі 1 785, 87 грн та судовий збір за подання позову у розмірі 2 768,80 грн.

В решті позовних вимог - відмовити".

В решіт рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 у справі № 904/2296/22 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНООПТТОРГ-ТРЕЙД" (49406, м.Дніпро, вул.Камська, буд. 64, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Рудна, буд. 47, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 16,32 грн.

Видачу наказів, з урахуванням необхідних реквізитів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О. Кузнецов