ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
14.02.2023 Справа № 27/135б (905/128/23)
про скасування рішення про визнання права власності ТОВ «Фаст Фандс» на нерухомість та про визнання права власності ТОВ «Інтерфіш» на нерухомість, -
в межах справи про банкрутство
за заявою ініціюючого кредитора Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Донецька
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфіш" м.Донецьк,
ліквідатор - арбітражна керуюча Яуфман Олена Анатоліївна, -
суддя Величко Н.В.
Строк ліквідаційної процедури неодноразово продовжувався та змінювався ліквідатор-арбітражний керуючий, про що судом були винесені відповідні ухвали.
Відповідно до ухвали суду від 15.11.2022р. призначено ліквідатором у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфіш» арбітражну керуючу Яуфман Олену Анатоліївну (свідоцтво № 2012 від 12.11.2021).
13.02.2023 на офіційну електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфіш» в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Яуфман О.А. надійшла позовна заява № 01-20/9 від 13.02.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаст Фандс» (відповідач-1) та приватного нотаріуса Майшмаза Сергія Федоровича (відповідач-2) про:
- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21534620 від 25.05.2015 09:17:48 приватного нотаруса Майшмаза Сергія Федоровича, Маріупольский районний нотаріальний округ Донецької області, який зроблений на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажу майна в провадженні у справі про банкрутство, серія та номер 448, виданий 25.05.2015, видавник: приватний нотаріус Володарського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф.,
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи 905/128/23 та відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.02.2023 передано на розгляд судді Величко Н.В. в межах справи № 27/135б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфіш".
Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Господарський процесуальний кодекс України у статтях 162, 164, 172 встановлює низку вимог яким повинна відповідати позовна заява, яка подається до суду, а також додані до позовної заяви документи.
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позову майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позову немайнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 цього Закону).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 становить 2684,00 грн.
За правилами статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (пункт 2 частини 1); у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог (пункт 3 частини 1).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлено дві самостійні вимоги: 1) скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (вимога немайнового характеру), 2) визнання права власності на майно (вимога майнового характеру).
Як зазначає позивач у позовній заяві, вартість майна у цій справі можна визначити на підставі Оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс» на підставі Договору на проведення оцінки №59 від 12.05.2014 та станом на 12 травня 2014 року визначеної за початковою ціною 2053000,00 грн, без ПДВ. Вказана оцінка знаходиться в матеріалах цієї судової справи.
Однак, позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.
Розглянувши вказане клопотання позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Приписи вказаної вище норми права передбачають право суду, з урахуванням майнового стану сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору лише за наявності викладених вище умов, тоді як законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20.
Так, з системного аналізу змісту ст. 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що положення пунктів 1 та 2 ч. 1 вказаної статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Також судом враховано правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08.05.2020 у справі № 917/1423/19, де зазначено, що перебування боржника в процедурі банкрутства не є підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору.
Враховуючи положення ст. 129 Конституції України, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.
Таким чином, положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не передбачено можливості звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви з підстав викладених в клопотанні поданому позивачем.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що позивач не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфіш» про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.
Відмова у задоволенні клопотанні про відстрочення сплати судового збору у цій справі не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Саме по собі посилання позивача на неможливість сплатити судовий збір у зв`язку з негативним фінансовим станом та інші наведені в клопотанні обставини, не є підставою для звільнення від сплати судового збору в силу приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір".
Крім того, відповідно до пункту 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
У позовній заяві № 01-20/9 від 13.02.2023 визначено двох відповідачів. Проте, за змістом викладених у позовній заяві обставин, вимоги пред`явлено лише до відповідача-2. Зміст позовних вимог щодо відповідача-1 не визначено.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).
Одночасно, суд інформує заявника що згідно приписів ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 12, 20, 162, 164, 172, 176, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. У задоволенні клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфіш» про відстрочення сплати судового збору відмовити.
3. Надати заявнику строк у 10 (десять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви № 01-20/9 від 13.02.2023 у наступний спосіб:
3.1. Подати докази сплати судового збору за подання даної позовної заяви у встановлених порядку і розмірі,
3.2. Визначити зміст позовних вимог щодо відповідача-1.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 14.02.2023 та не підлягає оскарженню.
5. Направлення даної ухвали здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи. Додатково оприлюднити відповідне оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України».
Суддя Н.В. Величко