ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2023 р. м. Черкаси справа № 925/724/14(925/1159/22)

Вх.суду № 12709/22 від 02.11.2022

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Садоновою А.Р.,

за участю у судовому засіданні: Гуріна Р.А. (від позивача, ліквідатор банкрута, особисто), Охріменка Р.О. (від АТ "Державний експортно-імпортний банк України, представник за довіреністю),

у судове засідання не з`явились: відповідач чи його представник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду позовну заяву від 01.11.2022 №02-02/88,

позивача, боржника у особі ліквідатора банкрута,

до відповідача, ОСОБА_2 ,

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у розмірі 1 069 026,75 грн.,

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Дортранс",

до боржника, Приватного підприємства "ПФ "Макс",

про банкрутство юридичної особи,

УСТАНОВИВ:

1. Боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Гуріна Р.А., у межах справи про банкрутство подано позовну заяву від 01.11.2022 №02-02/88 з вимогою стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного підприємства "ПФ "Макс" 1 069 026,75 грн. як субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

2. Заявник у заяві від 01.11.2022 №02-02/88 (а.с.1 т.22) та його представник у судовому засіданні вимоги підтримав повністю і пояснив,

що згідно з п.1.2, 5.3, 5.7, 5.9 Статуту ПП "ПФ "Макс" (в останній редакції від 24.12.2013) засновником і власником підприємства є громадянин України ОСОБА_2 ; поточне керівництво діяльністю підприємства здійснює директор, який призначається власником, або власник здійснює керівництво самостійно; директор несе безпосередньо відповідальність за виробничу, господарську, фінансову діяльність підприємства, організовує роботу підприємства та відповідає за свою діяльність перед державою, власником та трудовим колективом підприємства;

що на підставі наказу від 24.12.2013 №24-Ю ОСОБА_2 приступив до виконання обов`язків директора ПП "ПФ "Макс";

що вищевказана інформація про керівника та засновника ПП "ПФ "Макс" підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим стосовно ПП "ПФ "Макс";

що наявні підстави для притягнення ОСОБА_2 до субсидіарної відповідальності на підставі ч.5 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ч.2 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства;

що ухвалою Господарського суду Київської області від 26.09.2013 у справі №911/3569/13 було затверджено мирову угоду, укладену між ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс" та ПП "ПФ "Макс", згідно з якою останнє зобов`язувалося сплатити ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс" 411 000 грн. на протязі жовтня-грудня 2013 року, а саме: до 20.10.2013 - 150 000,00 грн., до 20.11.2013 - 150 000,00 грн. та до 25.12.2013 - 111 000,00 грн.; що ОСОБА_2 , знаючи про наявність такого боргу, не вжив жодних дій для його погашення і не повідомив Господарський суд Черкаської області про неплатоспроможність ПП "ПФ "Макс", чим порушив вимоги ч.5 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції згідно із Законом України від 22.12.2011 №4212-VI, чинній з 19.01.2013, далі - Закон №4212-VI);

що ухвалою суду від 22.05.2014 у справі №925/724/14 за заявою ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс" порушено провадження у справі про банкрутство ПП "ПФ "Макс"; визначено розмір вимог ініціюючого кредитора у розмірі 6090,00 грн. (судовий збір, 1 черга) та 419 681,64 грн. - основний борг (4 черга);

що матеріали справи не містять доказів розгляду у процедурі розпорядження майном боржника директором ПП "ПФ

"Макс" ОСОБА_2. та розпорядником майна заявлених кредиторами вимог, проведеня інвентаризації майна боржника, здійснення розпорядником майна аналізу бухгалтерських та фінансово-господарськиї документів підприємства, на підставі яких можна виявити ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства;

що директор ПП "ПФ "Макс" ОСОБА_2 ухилявся від вжиття усіх можливих заходів для погашення безспірних вимог ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс" і свідомо продовжував дії у процедурі розпорядження майном боржника по виведенню активів підприємства, а саме:

02.02.2015 ОСОБА_2 був підписаний договір №020215/1 з ТОВ "Муніципальна енерго-сервісна компанія" про безоплатне відступлення прав вимоги, згідно з яким первісним кредитором, ПП "ПФ "Макс", було передано права вимоги до ТОВ "Диво-гран" щодо повернення грошових коштів за договорами позики, укладеними між боржником та первісним кредитором у період з вересня 2012 року по серпень 2013 року на загальну суму 159 800,00 грн.;

що згідно з ч.8 ст.22 Закону №4212-VI керівник або орган управління боржника вчиняють правочини (укладають договори) виключно за погодженням з розпорядником майна, однак, у матеріалах справи відсутні докази погодження укладення зазначеного договору з розпорядником майна боржника;

що ухвалою суду від 28.03.2019 у цій справі укладений між ПП "ПФ "Макс" та ТОВ "Муніциаальна енерго-сервісна компанія" договір про відступлення прав вимоги від 02.02.2015 №020215/1 було визнано недійсним;

що ухвалою суду від 04.06.2015 у цій справі визнано недійсним договір від 15.01.2014 №2 про відступлення ПП "ПФ "Макс" фізичній особі-підприємцю Білері О.В. права вимоги на суму 339 881,78 грн. за договором від 18.07.2012 №42/1 про надання транспортних послуг, який було укладено між ПП "ПФ "Макс" та ТОВ "Дор-Строй";

що вищевказані судові рішення мотивовані безоплатним вчиненням боржником правочинів відступлення права вимоги;

що безспірні грошові вимоги ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс" у розмірі 419 681,64 грн. ПП "ПФ "Макс" могло погасити за рахунок стягнення наявної у підприємства дебіторської заборгованості до ТОВ "Диво-гран" на суму 159 800,00 грн., ТОВ "Дор-Строй" на суму 339 881,78 грн., ПАТ "Південьзахідшляхбуд" на суму 4 833 482,61 грн.;

що грошові кошти у сумі 159 800,00 грн. були стягнуті з ТОВ "Диво-гран" у примусовому порядку на користь іншої особи;

що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.07.2015 у справі №902/1722/14 було порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Південьзахідшляхбуд", введено процедуру розпорядження майном боржника, однак докази проведення директором ПП "ПФ "Макс" ОСОБА_2. претензійно-позовної роботи про стягнення з ПАТ ""Південьзахідшляхбуд" грошових коштів у сумі 4 832 264,61 грн. у матеріалах цієї справи відсутні;

що саме розпорядником майна ПП "ПФ "Макс" було подано заяву до Господарського суду Вінницької області у справу №902/1722/14 з грошовими вимогами на суму 4 832 264,61 грн., які ухвалою Господарського суду Вінницької області від 04.11.2015 були визнані судому повному обсязі;

що ухвалою суду від 25.09.2014 за результатами попереднього засідання у цій справі суд відмовив у визнанні вимог ОСОБА_3 у розмірі 2 443 153,02 грн., що залишаючи без змін вказане судове рішення постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2015, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність грошових вимог до боржника, право вимоги за якими було відступлено ТОВ "Стройбетон Україні" та ТОВ "Ателан" на користь ОСОБА_3 , оскільки відсутні докази передачі первинних бухгалтерських документів про право вимоги згідно з укладеними договорами про їх відступлення, тому апеляційний господарський суд визнав правомірним висновок місцевого господарського суду про те, що ОСОБА_3 не доведено факту передачі йому права вимоги до боржника;

що під час розгляду вимог ОСОБА_3 до директор ПП "ПФ "Макс" ОСОБА_2 підтримував заявлені ОСОБА_3 вимоги (а.с.74 т.22), отже дії ОСОБА_2 були спрямовані на збільшення боргових зобов`язань ПП "ПФ "Макс" із зацікавленою особою ОСОБА_3 , що до цього висновку дійшов проаналізувавши договір купівлі-продажу прав вимоги, укладений 02.02.2016 між ТОВ "Муніципальна енерго-сервісна компанія" та ПП "Максимум-інвест", директором якого був саме ОСОБА_3 ; що завдяки вказаному договору було виведено та стягнуто з ТОВ "Диво-гран" грошові кошти у сумі 159 800,00 грн., які належали ПП "ПФ "Макс".

що до висновку про пов`язаність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ліквідатор банкрута дійшов дослідивши договір купівлі-продажу прав вимоги, укладений 02.02.2016 між ТОВ "Муніципально-енерго сервісна компанія" та ПП "Максимум-Інвест", оскільки директором останнього був саме ОСОБА_3 , оскільки саме за допомогою вказаного договору і було виведено та стягнуто з ТОВ "Диво-гран" грошові кошти у розмірі 159 800,00 грн., які належали ПП "ПФ "Макс" (первинна дебіторська заборгованість);

що ухвалою суду від 26.05.2020 у справі №925/724/14 було задоволено клопотання боржника у особі ліквідатора банкрута від 24.04.2020 №02-02/41 та зобов`язано ОСОБА_2 , який працював на посаді керівника ПП "ПФ "Макс", передати ліквідатору банкрута документи, матеріальні та інші цінності (за наведеним в ухвалі переліком), однак ухвала суду залишилась невиконаною ОСОБА_2. ;

що в ухвалі суду від 14.05.2021 у цій справі судом було установлено обставини, за яких примусове виконання Придніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вказаної вище ухвали суду від 26.05.2020 не відбулося;

що ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 06.07.2021 зобов`язано Черкаське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, зазначене у заяві ліквідатора банкрута від 13.04.2021 №02-02/42;

що лише 22.07.2021 заявником отримано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань з номером кримінального провадження 0002017;

що 13.07.2022 слідчим суддею Соснівського районного суду м.Черкаси частково задоволено скаргу арбітражного керуючого Гуріна Р.А. на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0002017 та зобов`язано слідчого Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області розглянути клопотання ліквідатора ПП "ПФ "Макс" від 20.06.2022 у кримінальному провадженні №0002017 від 21.07.2021, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, про визнання арбітражного керуючого Гуріна Р.А. потерпілим у визначені законом строки та прийняти відповідне рішення;

що ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.08.2022 у справі №712/5427/22 скасовано постанову слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Василиги В.І. від 15.06.2022 про закриття кримінального провадження №0002017 від 22.07.2021;

що директором ПП "ПФ Макс" ОСОБА_2. знищені бухгалтерські документи боржника, які підтверджували наявність відображених у балансі підприємства станом на 2013 рік таких активів: виробничі запаси - 2 752,6 тис.грн., дебіторська заборгованість (код рядка 161) активу балансу підприємства на 31.12.2013) на суму 13 541,6 тис.грн., внаслідок чого ліквідатор був позбавлений можливості здійснити фінансовий аналіз законності вибуття із володіння ПП "ПФ Макс" усіх матеріальних цінностей, відображених у річному балансі ПП "ПФ Макс" станом на 31.12.2013, та належним чином сформувати ліквідаційну масу для задоволення вимог кредиторів у справі №925/724/14;

що розмір субсидіарної відповідальності ліквідатор банкрута визначив наступним чином: незадоволені кредиторські вимоги згідно з реєстром вимог кредиторів ПП "ПФ Макс" складають 1 071 890,59 грн.; ліквідаційна маса ПП "ПФ Макс" (дебіторська заборгованість ПАТ "Південьзахідшляхбуд" відповідно до ухвали Господарського суду Вінницької області від 04.11.2015 у справі №902/1722/14) складає 4 833 482,61 грн.; відшкодування судових витрат, які надійшли на ліквідаційний рахунок ПП "ПФ Макс" складають 609,00 грн. згідно із реєстром вимог кредиторів боржника у справі №902/1722/14; кошти, які надійшли на ліквідаційний рахунок ПП "ПФ Макс" від реалізації на аукціоні дебіторської заборгованості ПАТ "Південьзахідшляхбуд" - 2 254,84 грн. Отже, розмір субсидіарної відповідальності становить: 1 071 890,59 грн. (кредиторські вимоги ПП "ПФ Макс") - 609,00 (часткове погашення вимог 1 черги у справі №902/1722/14) - 2 254,84 грн. (ціна продажу дебіторської заборгованості ПАТ "Південьзахідшляхбуд") = 1 069 026,75 грн.;

що директор ПП "ПФ Макс" ОСОБА_2. у порушення ч.5 ст.11 та ч.5 ст.41 Закону №4212-VI, за наявності таких фактичних обставин, за яких задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника у повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспромоджності), до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство не звернувся;

що аналогічні положення містить ч.6 ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21.10.2019;.

3. Представник АТ "Державний експортно-імпортний банк України" заявлені вимоги підтримав повністю.

4. Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив.

Ухвала суду від 03.01.2023 про відкладення розгляду справи була направлена на дві відомі суду адреси ОСОБА_2 : за адресою, яка вказана позивачем у позовній заяві і яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та за якою, згідно з довідкою Департаменту "Центр надання адміністративних послуг" від 05.12.2022 №17914-01-21, відповідач був зареєстрований у період з 03.08.2012 до 02.03.2016 ( АДРЕСА_1 ); за адресою, яка міститься у довідці Державної міграційної служби України від 13.12.2022 №6.2-9687/6-22 згідно з даними в Єдиному державному демографічному реєстрі ( АДРЕСА_2 ), однак повернута поштою з відмітками: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.206, 213, 222-229 т.22).

Оголошення про виклик ОСОБА_2 було здійснене 04.01.2023 на офіційному веб-сайті судової влади України у мережі Інтернет (а.с.221 т.22).

Згідно із статтями 3, 4 і 5 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні": декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування); громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Відповідно до п.4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, особа може задекларувати/ зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу (…), за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки (…) про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.4 ст.122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Отже відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив.

5. Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

6. При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції згідно із Законом України від 22.12.2011 №4212-VI, чинній з 19.01.2013, далі - Закон №4212-VI), чинного на час вчинення відповідних дій у процедурах банкрутства.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

8. Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази суд

установив наступні обставини.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.10.2022 Приватне підприємство "ПФ "Макс" 20.10.2010 зареєстроване як юридична особа, якій присвоєно ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; засновником (учасником) останнього є ОСОБА_2 (країна громадянства: Україна; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; розмір частки засновника (учасника): 100,00). ОСОБА_2 з 19.12.2013 є керівником підприємства; розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду): 100,00 грн. (а.с.27 т.22).

12.01.2011 згідно з наказом директора ПП "ПФ "Макс" Паляниці О.М. №2 на посаду фінансового директора на постійній основі за сумісництвом без випробувального терміну з 12.01.2011 призначено ОСОБА_3 (а.с.75 т.22).

24.12.2013 за №1007256 проведено державну реєстрацію нової редакції Статуту Приватного підприємства "ПФ Макс", затвердженого рішенням Зборів Власника від 23.12.2013 №3 (а.с.20 т.22), згідно з яким:

п.4.1. Власністю Підприємства є грошові та інші майнові внески Власника, доходи, одержані від реалізації власної продукції, робіт та послуг, а також від іншої господарської діяльності, доходи від акцій та інших цінних паперів, кредити банку та інших кредиторів, пайові, грошові та майнові внески трудового колективу;

п.4.8. З метою забезпечення діяльності Підприємства створюється статутний капітал в розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок, який формується з грошових і матеріальних внесків Власника;

п.5.1. Загальне управління Підприємством здійснює Власник;

п.5.3. Поточне керівництво діяльністю Підприємства здійснює Директор, який призначається Власником, або Власник здійснює керівництво самостійно;

п.5.4. Директор без доручення діє від імені Підприємства та в межах своєї компетенції: підп.5.4.1. Самостійно укладає угоди, договори, контракти, в тому числі зовнішньоекономічні; підп.5.4.4. Має право першого підпису всіх фінансових документів; підп.5.4.5. Розробляє поточні плани діяльності Підприємства і заходи, що є необхідними для вирішення його завдань; підп.5.4.11. Приймає рішення щодо інших питань поточної діяльності Підприємства;

п.5.5. Директор Підприємства має право: підп.5.5.1. Розпоряджатися майном, зокрема основними засобами Підприємства в межах, що визначені Статутом та рішенням Власника; підп.5.5.2. Без доручення діяти від імені Підприємства, представляти його у всіх установах, підприємствах і організаціях; підп.5.5.3. Укладати будь-які угоди та інші юридичні акти, відкривати в банках розрахунковий та інші рахунки;

п.5.6. Директор вирішує всі питання поточної господарської діяльності Підприємства, крім тих, що входять у виключну компетенцію Власника;

п.5.7. Директор несе безпосередню відповідальність за виробничу, господарську, фінансову діяльність Підприємства;

п.5.9. Директор організує роботу Підприємства та відповідає за всю його діяльність перед державою, Власником та трудовим колективом Підприємства;

розділ 9. (…) Ревізія фінансової діяльності Підприємства проводиться Власником або його довіреною особою в разі потреби. Комплексна ревізія господарської діяльності Підприємства проводиться Власником або відповідними фінансовими органами не частіше одного разу на рік.

26.09.2013 ухвалою Господарського суду Київської області у справі №911/3569/13 затверджено мирову угоду від 25.09.2013, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Дортранс" та Приватним підприємством "ПФ "Макс", згідно з якою: п.2. Сторонами досягнуто згоди щодо суми боргу Відповідача перед Позивачем в розмірі 411 000,00 гривень; п.3. Таким чином Відповідач, після затвердження господарським судом Київської області даної мирової угоди, повинен сплатити Позивачу суму боргу на протязі жовтня-грудня 2013 року, а саме: до 20 жовтня 2013 року - 150 000,00 гривень; до 20 листопада 2013 року - 150 000,00 гривень, до 25 грудня 2013 року - 111 000,00 гривень; п.4. Після укладення і затвердження мирової угоди Сторони погоджуються, що у Позивача до Відповідача в майбутньому не буде інших вимог чи претензій, які можуть витікати з господарсько-договірних зобов`язань за даним спором; п.5. Сторони погодились, що судові витрати, пов`язані з розглядом даної судової справи покладаються повністю на Відповідача та підлягають компенсації Відповідачем Позивачу до 25 грудня 2013 року в сумі 8 681,64 гривень разом зі сплатою останньої частини боргу (…) (а.с.38 т.22).

Згідно з фінансовими звітом (Балансом) ПП "ПФ "Макс" станом на 31.12.2013 боржник мав активів на суму 19358,6 тис.грн. (а.с.127 т.22).

15.01.2014 між ПП "ПФ "Макс" в особі директора ОСОБА_2. (Первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем Білерою О.В. (Новий кредитор) підписано договір №2 про відступлення права вимоги за договором 42/1 на транспортні послуги від 18 липня 2012 року, згідно з яким: в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступив Новому кредитору, а Новий кредитор набув право вимоги, належне Первісному кредитору за договором 42/1 на транспортні послуги від 18.07.2012, що укладений між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дор-строй", 26100, Кіровоградська область, смт.Новоархангельськ, вул.Леніна,111, ідентифікаційний код 33708292 (надалі іменується "Боржник") у повному обсязі. За цим Договором Новий кредитор набув право вимагати від Боржника належного виконання наступних обов`язків: сплати заборгованості з оплати транспортних послуг за договором 42/1 на транспортні послуги від 18.07.2012, штрафних санкцій, нарахувань інфляційних та 3% річних у повному обсязі. Право вимоги у повному розмірі Новий кредитор набув в момент підписання цього Договору. Новий кредитор повідомлений про те, що рішенням господарського суду Черкаської області від 12.11.2013 та наказом про примусове виконання рішення від 29.11.2013 у справі №925/1605/13 з Боржника на користь Первісного кредитора стягнуто 333 217,43 грн. боргу та 6 664,35 грн. судового збору (п.1, 2, 4; а.с.58 т.22).

16.04.2014 ухвалою Господарського суду Черкаської області у справі №925/631/14 повернуто заяву ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс" про порушення справи про банкрутство ПП "ПФ "Макс" без розгляду. Вказаним судовим рішенням встановлено, що заявником до заяви додана постанова головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції (Київська область). Інші постанови даного відділу Державної виконавчої служби про хід виконавчого провадження, зокрема можливо щодо передання виконавчої справи до державної виконавчої служби Черкаського управління юстиції за місцезнаходження боржника, тощо, - заявником не надано. Тобто, окрім наданої заявником постанови про відкриття виконавчого провадження, ним не надані жодні інші документи, які б свідчили про вжиті державною виконавчою службою заходи щодо стягнення боргу та результати їх вжиття, при наявності доказів ще того, що відповідач змінив місцезнаходження. Тобто, заявник не надав суду докази того, що боржник неспроможний виконати свої грошові зобов`язання перед кредитором.

28.04.2014 за вх.№9713/14 ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс" звернулось до суду із заявою від 11.04.2014 №101 про порушення справи про банкрутство ПП "ПФ "Макс".

15.05.2014 за вх..№10841/14 до суду надійшов відзив ПП "ПФ "Макс" (за підписом директора ОСОБА_2.) від 15.05.2014 на заяву про порушення провадження у справі про банкрутство ПП "ПФ "Макс", у якому останній вимоги ініціюючого кредитора визнав, однак проти порушення провадження у справі про банкрутство заперечив, і пояснив, що ініціюючим кредитором всупереч вимогам ч.2, 7 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в новій редакції, чинній з 19.01.2013 та з наступними змінами) до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не додано рішення суду про задоволення вимог кредитора та доказів вжиття заходів щодо примусового стягнення в порядку виконавчого провадження, що є підставою для відмови у порушенні провадження у справі, що ухвалою суду від 16.04.2014 у справі №925/631/14 заява ініціюючого кредитора вже поверталась з цих підстав без розгляду.

22.05.2014 (із виправленою згідно з ухвалою суду від 23.06.2014 опискою) ухвалою суду (залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2014) відкрито провадження у справі №925/724/14 про банкрутство Приватного підприємства "ПФ "Макс". Вказаним судовим рішенням встановлено наявність правових підстав порушення провадження у справі про банкрутство боржника та визнано вимоги ініціюючого кредитора у розмірі 419 681,64 грн. основного боргу та 6090,00 грн. судового збору.

25.09.2014 ухвалою суду (залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2014) затверджено реєстр кредиторів боржника із загальною сумою вимог 865 402,80 грн., та відмовлено у визнанні вимог ОСОБА_3 на суму 2 443 153,02 грн..

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 не надав доказів заявленої вимоги і що додані ксерокопії правомірно не було прийнято як докази, оскільки вони не посвідчені належним чином, оскільки оригінали цих документів суду не пред`явлені, а наявність цих правовідносин повністю заперечується розпорядником майна.

02.02.2015 між ПП "ПФ "Макс" в особі директора ОСОБА_2. (Первісний кредитор) та ТОВ "Муніципальна енерго-сервісна компанія" (Новий кредитор) укладено договір №020215/1 про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого Сторони домовились, що Первісний кредитор передає належні йому права вимоги, а Новий кредитор приймає відповідні права вимоги, а саме: права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Диво-гран" (, далі - Боржник) щодо повернення грошових коштів за договорами позики, укладеними між Боржником та Первісним кредитором у період з вересня 2012 року по серпень 2013 року на загальну суму 159 800,00 грн. (…) (далі - Права вимоги). Відступлення прав вимоги за даним Договором здійснюється безоплатно (а.1.1., 2.1.) (а.с.47 т.22).

07.04.2015 постановою суду боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Севрюкова І.О.

04.06.2015 ухвалою суду визнано Смілянську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Черкаській області кредитором боржника та включено її вимоги до реєстру вимог кредиторів на суму 24 600,06 грн. у шосту чергу.

04.06.2015 ухвалою суду задоволено заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Севрюкова І.О. від 12.05.2015 №11159/15: визнано недійсним договір від 15.01.2014 №2 про відступлення приватним підприємством "ПФ "Макс" права вимоги фізичній особі - підприємцю Білері Олегу Вікторовичу на суму 339881,78 грн. за договором №42/1 від 18.07.2012 про надання транспортних послуг, укладеним між ПП "ПФ "Макс" та ТОВ "Дор-Строй"; стягнуто фізичної особи - підприємця Білери О.В. в доход державного бюджету судовий збір у розмірі 1218 грн. У вказаному судовому рішенні суд дійшов висновку, що боржником було вчинено правочин відступлення права вимоги, за яким боржник передав свої права іншій особі (тобто боржник здійснив відчуження майна); що відчуження майна здійснено безоплатно, отже судом установлено ті обставини, з якими Закон-3013 пов`язує можливість визнання договору недійсним.

23.06.2015 ухвалою суду визнано вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Черкасах на суму 18 955,51 грн. - у першу чергу, 1218,00 грн. судового збору - у першу чергу.

04.11.2015 ухвалою Господарського суду Вінницької області ПП "ПФ "Макс" визнано конкурсним кредитором у справі №902/1722/14 про банкрутство ПАТ "Південьзахідшляхбуд" із сумою вимог 4 832 264,61 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів та 1 2018,00 грн. судового збору за подання заяви до суду - 1 черга (а.с.69 т.22).

02.02.2016 між ТОВ "Муніципальна енерго-сервісна компанія" (Первісний кредитор) та ПП "Максимум-інвест" в особі директора Снітка М.О. (Новий кредитор) підписано договір №02-02-2016/1 про відступлення права вимоги, згідно з умовами якого Первісний кредитор передає належні йому права вимоги, а Новий кредитор приймає відповідні права вимоги, а саме: права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Диво-гран" (, далі - Боржник) на загальну суму 159 800,00 грн. (…) (далі-Права вимоги); заборгованість виникла на підставі договорів позики у період із вересня 2012 року по серпень 2013 року, укладених між ТОВ "Диво-гран" та ПП "ПФ "Макс", права вимоги за якими були відступлені останнім на користь ТОВ "Муніципальна енерго-сервісна компанія" на підставі Договору про відступлення прав вимоги №020215/1 від 02 лютого 2015 року; відступлення прав вимоги за даним Договором здійснюється безоплатно (а.с.76 т.22).

01.07.2016 ухвалою суду припинено повноваження арбітражного керуючого Севрюкова І.О., як ліквідатора банкрута та призначено на цю посаду арбітражного керуючого Гуріна Р.О.; зобов`язано арбітражного керуючого Севрюкова І.О. передати документи та матеріальні цінності в установленому порядку новому ліквідатору.

Відповідно до акту інвентаризації розрахунків дебіторської заборгованості від 06.07.2017 ПАТ "Південьзахіодшляхбуд" має дебіторську заборгованість перед боржником на суму 4 833 482,61 грн. (а.с.130 т.22).

07.07.2017 на запит ліквідатора банкрута від 26.06.2017 №93 ТОВ "Диво-гран" листом за вих.258 повідомило заявника про те, що заборгованість підприємства перед ПП "ПФ "Макс" у розмірі 159 800,00 грн. була стягнута у примусовому порядку на підставі рішення Господарського суду Житомирської області від 04.10.2016 у справі №906/703/16 та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 у справі №906/703/16 (а.с.57,78 т.1).

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.03.2020 вказані вище судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій були залишені без змін (а.с.85 т.22).

08.02.2018 ухвалою суду визнано Головне управління ДФС у Черкаській області кредитором боржника та включено його вимоги до реєстру вимог кредиторів на суму 3200 грн., які підлягають погашенню у першу чергу, та на суму 160386,91 грн., які підлягають погашенню у шосту чергу у ліквідаційній процедурі.

28.03.2019 ухвалою суду частково задоволено заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Гуріна Р.А., від 07.12.2018 №170: визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 02.02.2015 №020215/1, укладений між ПП "ПФ "Макс" та ТОВ "Муніципальна енерго-сервісна компанія"; стягнуто з ТОВ "Муніципальна енерго-сервісна компанія" на користь ПП "ПФ "Макс" судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Вказаним судовим рішенням встановлено, що Договір №020215/1 було вчинено боржником після порушення справи про банкрутство, тому може бути визнаний недійсним господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого, оскільки боржник безоплатно здійснив відчуження майна, відмовився від власних майнових вимог (абз.2 ч.1 ст.20 Закону №4212-VI). Договір №020215/1 суперечить актам цивільного законодавства (ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст.207 Господарського кодексу України). Зокрема у порушення абз.3 ч.8 ст.22 Закону №4212-VI керівник боржника без погодженням з розпорядником майна вчинив правочин уступки вимоги.

26.05.2020 ухвалою суду, яка набрала законної сили 01.06.2020, задоволено клопотання боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Гуріна Р.А. від 24.04.2020 №02-02/41: зобов`язано ОСОБА_2., який працював на посаді керівника Приватного підприємства "ПФ "Макс", передати ліквідатору банкрута, арбітражному керуючому Гуріну Р.А. документи, матеріальні та інші цінності (за наведеним в ухвалі переліком).

22.06.2020 платіжним дорученням на рахунок ПП "ПФ "Макс" надійшли кошти у сумі 609,00 грн. із призначенням платежу: "Відшкодування судових витрат (1 черга), зг. Реєстру вимог кредиторів по справі №902/1722/14, Без ПДВ" (а.с.136 т.22).

14.05.2021 ухвалою суду відмовлено у задоволенні скарги боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Гуріна Р.А., від 28.04.2021 №02-02/48 на бездіяльність старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Павлик Н.І. у виконавчому провадженні №62844751 з примусового виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 26.05.2020 у справі №925/724/14.

Вказаним судовим рішенням встановлено, зокрема: що 19.08.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62844751 з виконання ухвали суду від 26.05.2020 №925/724/14 (а.с.32 т.18), 09.02.2021 направлено на адресу Черкаського районного відділу ГУНП в Черкаській області повідомлення №5973 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 за ст.382 КК України (невиконання судового рішення) (а.с.43 т.18), а 12.02.2021 - винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №62844751 на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.46 т.18); що 05.03.2021 згідно з довідкою Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області у ході проведення перевірки встановити та опитати ОСОБА_2 з приводу невиконання ним судового рішення не представилось можливим, оскільки при неодноразових виходах працівників поліції двері кв. АДРЕСА_1 ніхто не відчинив, тому розгляд звернення старшого державного виконавця Відділу ДВС завершено (а.с.51, 88, 119 т.18); що 13.04.2021 ліквідатор банкрута звернувся до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області із заявою №02-02/42 з вимогою про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України ОСОБА_2 , який працював на посаді керівника ПП "ПФ "Макс" (а.с.89, 121 т.18).

17.06.2021 ухвалою суду визначено умови продажу майна ПП "ПФ "Макс" (лот №1: дебіторська заборгованість ПАТ "Південьзазідшляхбуд" у розмірі 4 832 873,61 грн.).

31.08.2021 ухвалою суду зобов`язано Міністерство юстиції України скласти та надати суду висновки про наявність/відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства стосовно ПП "ПФ "Макс", на виконання якої Міністерство юстиції України листом від 20.10.2021 №96295/94638-22-21/21.2 повідомило суд про те, що скласти висновки про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства ПП "ПФ "Макс" не вбачається за можливе з огляду на ненадання арбітражним керуючим Гуріним Р.А. необхідних документів для їх складення (а.с.24 т.20).

06.07.2021 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси Пересунька Я.В. у справі № 712/6311/21 (провадження №1-кс/712/3218/21) задоволено скаргу ліквідатора ПП "ПФ "Макс" Гуріна Р.А. та зобов`язано Черкаське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві арбітражного керуючого Гуріна Р.А. від 13.04.2021 за вих.№02-02/42 (а.с.115 т.22).

22.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0002017 про кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ч.1 ст.382 КК України за заявою Гуріна Р.А. по факту невиконання рішення суду колишнім директором ПП "ПФ "Макс" ОСОБА_2. щодо передачі документів, матеріальних та інших цінностей банкрута його ліквідатору (витяг з Реєстру від 10.09.2021) (а.с.117 т.22).

19.08.2022 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси Пироженко С.А. у справі №712/5427/22 (провадження №1-кс/712/2405/22) скасовано постанову слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Василиги В.І. від 15.06.2022 про закриття кримінального провадження №0002017 (а.с.121 т.22).

26.10.2022 згідно з протоколом Оператора авторизованого електронного майданчика ТОВ "Українська Універсальна Біржа" про проведення аукціону №BRD001-UA-438 другий повторний аукціон з продажу майна ПП "ПФ "Макс" (дебіторської заборгованості ПАТ "Південьзахідшляхбуд" у розмірі 4832873,61 грн.) відбувся, переможцем визначено Карцаба Віталія Михайловича (а.с.138 т.22). З переможцем аукціону 01.11.2022 був складений акт про придбання майна на аукціоні. Ціна продажу (реалізації) склала 2 254,84 грн. без ПДВ, які на момент складення цього акту повністю сплачені Покупцем. 27.10.2022 згідно із заключною випискою АТ КБ "ПриватБанк" від 30.10.2022 по рахунку ПП "ПФ "Макс" № НОМЕР_2 за період з 27.10.2022 до 28.10.2022 платіжним документом за №1718 на користь ПП "ПФ "Макс" надійшли кошти у розмірі 2 254,84 грн. із зазначенням у призначенні платежу: "Перерахування частини гарант.внеску уч.елект.аукц.КАРЦАБА В.М. ) згідно протоколу BRD001-UA-438 від 26.10.2022 р. Без ПДВ" (а.с.137 т.22).

9. При вирішенні спору судом застосовано наступні норми законодавства.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.6 ст.12. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

ч.1 ст.73. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

ч.4 ст.75. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом;

ч.1, 2 ст.86. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до Закону №4212-VI, чинного на час вчинення відповідних дій у процедурах банкрутства:

ч.1 ст.2. Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України;

ч.1 і 2 ст.5. Засновники (учасники, акціонери) боржника, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, центральні органи виконавчої влади, органи Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання банкрутству боржника. У разі виникнення ознак банкрутства керівник боржника зобов`язаний надіслати засновникам (учасникам, акціонерам) боржника, власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника відомості щодо наявності ознак банкрутства;

ч.3 ст.10. Справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включається неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції;

ч.5 ст.11. Боржник зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин: задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності); під час ліквідації боржника не у зв`язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі; в інших випадках, передбачених цим Законом;

ч.2,6 ст.41. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: (…) виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; (…) формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; (…) подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб. Протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.

Згідно з Кодексом України з процедур банкрутства:

ч.1 ст.2. Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України;

ч.1 ст.4. Засновники (учасники, акціонери) боржника, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, центральні органи виконавчої влади, органи Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень зобов`язані своєчасно вживати заходів для запобігання банкрутству боржника;

ч.2 ст.7. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; (…) спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; (…) Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення;

ч.2 ст.59. Протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до закону (…);

ч.1, 2 ст.61. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: : (…) виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; (…) формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; (…) подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повергнення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб. Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 і 3 ст. 215 Господарського кодексу України: у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства; умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

ч.1 ст.11. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки;

ч.1-3 і 6 ст.13. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

ч.1 і 2 ст. 619. Договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи; до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника; якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Правові позиції Верховного Суду:

у постанові від 09.12.2021 у справі №916/313/20 - 34. Визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони). 35. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника. 36. Об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки. 37. Суб`єктами правопорушення є особи, визначені частиною другою статті 61 КУзПБ. 38. Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення). 39. Відтак, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення. 40. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16. 43. Згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, тобто цією нормою визначено презумцію вини у разі порушення зобов`язання.

у постанові від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 - правова презумпція субсидіарної відповідальності керівника закріплена у ст. 61 Кодексу, тому керівник повинен довести відсутність своєї вини у доведенні до банкрутства.

у постанові від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 (п.114, 115) - "законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема: 1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення; 2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення при виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях; 3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.

Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, від 10.12.2020 у справі 922/1067/17".

10. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

10.1. Об`єктом зазначеного правопорушення та захисту при покладенні субсидіарної відповідальності є права кредиторів на задоволення вимог до боржника, що залишилися незадоволеними у справі про банкрутство.

Так, згідно з реєстром вимог кредиторів боржника (ухвали суду від 25.09.2014 від 04.06.2015, від 23.06.2015 від 08.02.2018) сума їх вимог становить 1 073 763,28 грн.; ліквідаційна маса ПП "ПФ Макс" 2863,84 грн. (відшкодування судових витрат, які надійшли на ліквідаційний рахунок боржника - 609,00 грн.; кошти, які надійшли на ліквідаційний рахунок боржника від реалізації на аукціоні дебіторської заборгованості ПАТ "Південьзахідшляхбуд" - 2 254,84 грн.); отже розмір субсидіарної відповідальності складає 1070899,44 грн. (1073763,28 - 2863,84). Ліквідатор банкрута просить стягнути суму меншу від тієї, на яку має право, тому суд при вирішеннв справи виходить з вимог, які заявлені ліквідатором банкрута - 1 069 026,75 грн.

При цьому суд виходить з того, що вартість майна, яке було виведено з активів боржника не впливає на розмір субсидіарної відповідальності, а визначенню розміру останньої передує формування ліквідаційної маси.

10.2. Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій, що призвели до банкрутства боржника.

Закон передбачає субсидіарну відповідальність керівника, засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, які можуть визначати дії юридичної особи (наприклад, бухгалтерів), за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням останнього до банкрутства (ч.5 ст.41 Закону-4212-VI та ч.2 ст.61 Кодексу).

У період з 19.12.2013 до 07.04.2015 керівником боржника був ОСОБА_2 , тобто був посадовою особою та відповідальним за організацію і ведення бухгалтерського обліку, складання звітності, а також за нарахування і виплату податків, зборів при здійсненні фінансово-господарської діяльності підприємства, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.10.2022, Статутом боржника.

Отже ОСОБА_2 є суб`єктом правопорушення.

10.3. Об`єктивна сторона правопорушення.

У п.42-44 постанови Верховного Суду 02.08.2022 у справі №908/314/18 зазначено, що "для вирішення питання щодо кола необхідних і достатніх обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, виходячи з диспозиції частини першої статті 215 ГК України та частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство, та з урахуванням підстав для порушення справи про банкрутство (стаття 1, частина третя статті 10, стаття 11 Закону про банкрутство), необхідна конкретизація об`єктивної сторони правопорушення з доведення до банкрутства/банкрутства з вини відповідальних суб`єктів, за які покладається субсидіарна відповідальність, виходячи, зокрема із сукупності таких обставин щодо Боржника та дій (бездіяльності) відповідальних суб`єктів: 1) вчинення суб`єктами відповідальності, за відсутності у боржника будь-яких активів, будь-яких дій/бездіяльності, направлених на набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення (вказівка на вчинення/ вчинення правочину без наміру його реального виконання боржником через відсутність матеріальних, фінансових, інформаційних, технічних, кадрових ресурсів; невиконання податкових зобов`язань, бездіяльність щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо); при цьому не забезпечені реальними активами внески до статутного фонду боржника, активами не вважаються; 2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення/вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника (що вказує на мету - ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення); 3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення дій/бездіяльності з набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника в один і той же період часу (податковий період тощо) або з незначним проміжком часу з прийняттям рішення, вказівкою на вчинення/вчиненням майнових дій з виведення активів боржника за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржником.

Така правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, та не втратила своєї актуальності із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства. Дослідження обставин поведінки (дій чи бездіяльності), яка повинна знаходитися в причинно-наслідковому зв`язку відносно порушення, передбаченого частиною 2 статті 61 КУзПБ, а також встановлення вини суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство здійснюється судом, що вирішує спір про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство. Водночас при вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності, слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них законом та/або статутом, враховуючи при цьому положення частин 1 і 3 статті 4 КУзПБ. У цих висновках Суд звертається до правової позиції, що сформульована Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17, від 01.06.2021 у справі № 904/4855/17, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20. Відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно не надає можливості визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на таких суб`єктів (зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постановах, зокрема, № 910/21323/16 від 16.06.2020, № 927/219/20 від 15.02.2022)"

10.3.1. Маючи не погашену заборгованість перед ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс" в розмірі 411 000,00 грн., яка підтверджена ухвалою Господарського суду Київської області у справі №911/3569/13 від 26.09.2013 про затвердження мирової угоди від 25.09.2013, боржник у особі ОСОБА_2 , на підставі договорів від 02.02.2015 №020215/1 з ТОВ "Муніципальна енерго-сервісна компанія" та від 18.07.2012 №2 з фізичною особою-підприємцем Білерою О.В. боржник у особі його директора ОСОБА_2. безоплатно здійснив відчуження майна та відмовився від власних майнових вимог. Вказані обставини були встановлені судом в ухвалах суду від 04.06.2015 та від 28.03.2019 у цій справі, якими ці правочини були визнані недійсними.

Крім того, докази погодження укладення вказаних вище договорів ОСОБА_2 з розпорядником майна боржника у порядку ч.8 ст.22 Закону 4212-VI, чинного на час вчинення відповідних дій у процедурах банкрутства (аналогічна норма міститься у ч.7 ст.44 Кодексу), у справі відсутні та відповідачем не надані.

Отже, ОСОБА_2 , у порушення вимог ст.13 Цивільного кодексу України, нехтуючи правами та інтересами кредиторів діяв недобросовісно, розпорядившись майновими активами підконтрольного йому як власнику та керівнику підприємства на власний розсуд у своїх інтересах та в інтересах третіх осіб.

Згідно із ч.6 вказаної вище норми у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Протиправне виведення ОСОБА_2 активів призвело до неспроможності підприємства виконати свої зобов`язання перед кредиторами. Суд розцінює вказані дії як намагання боржника ухилитися від виконання грошових зобов`язань шляхом виведення активів від можливого звернення стягнення на ці активи на користь кредиторів,

Прийняття суб`єктом відповідальності рішень на вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника вказує на ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення.

10.3.2. У справі відсутні будь-які докази вжиття заходів чи вчинення дій ОСОБА_2 щодо стягнення дебіторської заборгованості ПАТ "Південьзахідшляхбуд" у сумі 4 832 264,61 грн., стосовно якого ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.07.2015 у справі №902/1722/14 було порушено провадження у справі про банкрутство та визнано вимоги на цю суму ухвалою від 04.11.2015 за заявою арбітражного керуючого Гуріна Р.А.

Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості у судовому порядку здійснити належне їй майнове право. Отже, невжиття ОСОБА_2 заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості (здійснення повноти та своєчасності проведеної претензійно-позовної роботи) суд розцінює як відмову від грошових (майнових) вимог, навмисне погіршення фінансово-господарського стану підприємства, штучне збільшення розміру кредиторської заборгованості.

10.3.3. Відповідно до вимог ч.2 ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства, у п.4 резолютивної частини постанови суду від 07.04.2015 посадових осіб банкрута було зобов`язано протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора, передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору.

Разом з тим, ОСОБА_2 вимоги щодо передання ліквідатору документів та матеріальних цінностей боржника в установлені строки не виконав.

Ухвалою суду від 26.05.2020 задоволено заяву ліквідатора банкрута від 24.04.2020 №02-02/41 та зобов`язано ОСОБА_2 , який працював на посаді керівника ПП "ПФ "Макс", передати арбітражному керуючому Гуріну Р.А. документи (згідно з їх переліком в ухвалі), в тому числі "документи, які свідчать про зміст, склад та наявність основних засобів на суму 150,8 тис. грн.; виробничих запасів на суму 2752,6 тис. грн.; дебіторської заборгованості за товари, роботи, послуги на суму 13541,6 тис. грн.; дебіторської заборгованості за розрахунком з бюджетом на суму 617,7 тис. грн.; іншої поточної дебіторської заборгованості на суму 1993 тис. грн.; витрат майбутніх періодів на суму 2,8 тис. грн. (…) матеріальні та інші цінності: основні засоби на загальну суму 150,8 тис.грн.; виробничі запаси на загальну суму 2752,6 тис.грн.; грошові кошти в національній валюті на загальну суму 140,7 тис. грн..

Однак, і вказане судове рішення ОСОБА_2 виконано не було, а відкрите на примусове його виконання виконавче провадження №62844751 було закрито на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" (невиконання рішення боржником). Вказані обставини стали підставою для звернення арбітражного керуючого Гуріна Р.А. до правоохоронних органів та відкриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 №0002017.

Відсутність документів унеможливила виявлення відображених у балансі боржника активів та їх реалізацію і погашення за їх рахунок вимог кредиторів.

"Очевидно, що ненадання ліквідатору керівниками банкрута первинних фінансових документів боржника для визначення підстав для стягнення дебіторської заборгованості за умови істотного розміру цієї заборгованості в структурі активів боржника є бездіяльністю, яка не відповідає інтересам цієї юридичної особи, є недобросовісною, вчинена на шкоду кредиторам банкрута, і не дає змогу ліквідатору вчинити дії з повернення цієї дебіторської заборгованості. Тобто бездіяльність керівників товариства, яка полягає у ненаданні документів, унеможливила реалізацію активів боржника у вигляді дебіторської заборгованості та наповнення ліквідаційної маси, що спростовує висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність причинного зв`язку між діями щодо приховування документів та доведенням боржника до банкрутства. (постанова Верховного Суду від 09.12.2021 у справі № 916/313/20).

10.3.4. У даному випадку об`єктивна сторона порушення полягає у виведенні активів боржника ОСОБА_2 , невжиття заходів для стягнення існуючих активів (дебіторської заборгованості) з метою пропущення боржником строку позовної давності та непередання ліквідатору банкрута документів про вчинені операції з метою унеможливлення повернення цих активів. вказані дії і бездіяльність перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з доведенням боржника до банкрутства і його неплатоспроможністю.

10.4. Суб`єктивна сторона полягає в наявності умисного доведення до банкрутства, яке викликане цілеспрямованими діями колишньої посадової особи боржника ( ОСОБА_2 ) і які завдали істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства та інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Додатковими доказами такого умислу є заперечення ОСОБА_2 проти відкриття провадження у справі про банкрутство боржника (відзив від 15.05.2014 вх. суду №10841/14), в той час як він повинен був самостійно звернутися з такою заявою ще у 2013 році у зв`язку з неможливістю виконати вимоги за затвердженою ухвалою Господарського суду Київської області від 26.09.2013 у справі №911/3569/13 мировою угодою, та заява ОСОБА_2 про визнання незаконних вимог ОСОБА_3 (а.с.74 т.22), подання якої вказує на умисел ОСОБА_2 на збільшення боргових зобов`язань ПП "ПФ "Макс" із зацікавленою особою ОСОБА_3 .

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 правова презумпція субсидіарної відповідальності керівника закріплена у ст.61 Кодексу, тому керівник повинен довести відсутність своєї вини у доведенні до банкрутства.

10.5. Отже, вказані вище обставини відповідно до ч.2 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства є підставою для покладення на колишнього керівника підприємства ОСОБА_2 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у розмірі 1069026,75 грн. у зв`язку з доведенням до боржника банкрутства.

11. Що стосується доводів ліквідатора банкрута про невжиття ОСОБА_2 заходів щодо звернення до суду у порядку ч.5 ст.11 Закону №4212-VI із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство очолюваного ним підприємства за наявності для цього достатніх підстав - безспірних вимог ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс" на суму 411 000,00 грн. визнаного Господарським судом Київської області у справі №911/3569/13, які згідно із затвердженою у цій справі мировою угодою, ПП "ПФ "Макс" має протягом жовтня-грудня 2013 року сплатити на користь ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс", оскільки задоволення цих вимог призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника перед іншими кредиторами, то вказані доводи судом не аналізуються, оскільки мають значення для вирішення питання солідарної відповідальності керівника боржника (ч.6 ст.34 Кодексу), а не субсидіарної відповідальності (ч.2 ст. 61 Кодексу);

12. Сплата судового збору за подання до господарського суду заяви про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, що розглядається у межах справи про банкрутство, законом не передбачена, отже питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Гуріна Р.А., від 01.11.2022 №02-02/88 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного підприємства "ПФ "Макс" (20700, Черкаська область, м.Сміла, вул.Промислова, 10, ідентифікаційний код 37318637) 1 069 026,75 грн. (один мільйон шістдесят дев`ять тися двадцять шість гривень сімдесят п`ять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 20.02.2023.

Направити цю ухвалу позивачу, рекомендованим листом відповідачу (за двома адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 ).

Суддя Ю.А. Хабазня

Я-4