РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.02.2023Справа № 910/13232/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дайрект Лайн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велл Крафт"

про стягнення 39 786,66 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дайрект Лайн" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства обмеженою відповідальністю "Велл Крафт" про стягнення 39 786,66 грн. за Договором про надання транспортно - експедиторських послуг № 04/01/2022-1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 відкрито провадження у справі №910/13232/22. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк, який становить 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, для подання до суду: відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178 Господарського процесуального кодексу України; доказів направлення відзиву позивачу. Позивачу встановлено строк, який становить 5 днів з дня отримання відзиву на позов, відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу.

Ухвала суду була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, що визначені в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4-б, ідентифікаційний код: 40691534.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 013 відповідач отримав ухвалу суду від 06.12.2022 - 21.12.2022.

06.01.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти позовних вимог, вказував на відсутність підстав для сплати на користь позивача заявленої суми коштів у зв`язку з тим, що позивач не надав в повному обсязі послуги по доставці вантажу відповідача, які були предметом договору про надання транспортно - експедиторських послуг № 04/01/2022-1 від 04.01.2022.

Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався, при цьому судом взято до уваги наявність доказів відправки відзиву з додатками на адресу позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, відзив на позовну заяву та додані до них докази.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дайрект Лайн", як Виконавцем (Експедитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велл Крафт" як Клієнтом було укладено Договір про надання транспортно - експедиторських послуг № 04/01/2022-1.

Відповідно до п. 2.1. за умовами цього договору Виконавець зобов`язується за плату і за рахунок Клієнта виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу відповідно до узгоджених Сторонами Заявок.

Розділом 3 вказаного Договору визначені права та обов`язки сторін.

Відповідно до п. 3.1.1. договору, Виконавець має право для виконання визначених цим договором послуг здійснювати самостійний добір перевізників агентів, інших третіх осіб або укладати правочини з такими третіми особами від свого імені або від імені Клієнта.

Також, відповідно до п. 3.1.3. Виконавець має право на відшкодування додаткових витрат, що виникли у Виконавця при виконанні Договору, якщо такі витрати були здійснені в інтересах Клієнта, або якщо такі витрати були здійснені з об`єктивних причин, або - з вини самого Клієнта.

Пунктом 3.2.2. Договору передбачено, що Виконавець зобов`язаний організовувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу відповідно до узгоджених сторонами Заявок.

Відповідно до п. 3.2.5 покладено обов`язок при настанні непередбачуваних обставин в процесі надання транспортно - експедиторських послуг, сповістити про це Клієнта та дотримуватися його письмових інструкцій.

Листування між сторонами здійснюється з наступних електронних адрес:

Працівники (уповноважені особи) ТОВ "Дайрект Лайн" здійснюють листування з електронної адреси із доменним іменем «ІНФОРМАЦІЯ_1»

Працівники (уповноважені особи) Клієнта здійснюють листування з погоджених електронних адрес, визначених в п. 10. (п. 4.6. Договору).

Суд зазначає, що п. 10 Договору, не визначено електронної адреси Замовника для здійснення листування.

Матеріали справи свідчать, що організація спірного перевезення погоджена сторонами відповідно до електронного листування від 10.02.2022 з домену позивача, визначеної п. 4.6. Договору. Засвідчена копія витягу такого листування надана відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.

При цьому, Заявок на перевезення, в порядку п. 3.2.2. Договору щодо спірного перевезення, матеріали справи не містять, а сторонами не надано.

Відповідно до змісту наданого листування, позивач мав доставити вантаж відповідача до Митного терміналу "Калинівка", вул. Індустріальна, 5, отримувач ТОВ "Велл Крафт", відповідно до коносамента № WJCS22A0126M121 від 01.02.2022.

В процесі виконання вказаного договору, позивач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю "БОКСЛАЙН ЮКЛ Україна", договір про транспортно-експедиторське обслуговування № 0105/21 від 01.05.2021 щодо вантажу відповідача.

У подальшому, ТОВ "БОКСЛАЙН ЮКЛ Україна", як експедитор доручив здійснювати Товариству з обмеженою відповідальністю "Б С" декларування та митне оформлення товарів клієнтів, в тому числі щодо спірної господарської операції, згідно договору доручення на декларування товарів № 266МО від 12.05.2021.

Далі, вантаж, згідно коносамента № WJCS22A0126M121 від 01.02.2022, 24.02.2022 був поміщений в режим митного складу на складські приміщення ТОВ "Б С" за адресою: 08296, Київська обл., смт. Ворзель, вул. Ковельська, буд. 10, у відповідності до електронної митної декларації ІМ74ДЕ № UA100070/2022/081076 від 24.02.2022, прийнятої Відділом митного оформлення № 2 митного поста "Столичний" (03045, м. Київ, Столичне шосе, 100). Також, матеріали справи свідчать, що між ТОВ "БОКСЛАЙН ЮКЛ Україна" та ТОВ "Б С" було укладено договір про надання складських послуг № 36 МС від 21.05.2021 щодо зберігання вантажу.

Як вказує позивач, з огляду на введення з 24.02.2022 воєнного стану на території України, вантаж з незалежних від позивача причин не був доставлений до визначеного митного терміналу та пункту призначення: Митний термінал "Калинівка", вул. Індустріальна, 5; Києво - Святошинський район, с. Новосілки, вул. Озірна, 20.

Матеріали справи свідчать, що 18.04.2022 ТОВ "БОКСЛАЙН ЮКЛ Україна" направив позивачу лист - повідомлення № 2022-04/5 про знищення 05.03.2022 майна під час перебування на складі за адресою: 08296, Київська обл., смт. Ворзель, вул. Ковельська, буд. 10 у зв`язку зі знищенням складу, спричиненого обстрілом військовими силами російської федерації під час військової агресії проти України.

На підтвердження вказаних обставин щодо знищення складу позивачем також надано копію Акту Бучанського РУ ГУ ДСНС у Київській області б/н від 27.04.2022.

За таких обставин, зважаючи, що не виконання в повному обсязі зобов`язань за договором експедирування, позивачем сталось з причин настання форс - мажорних обставин, останній 28.07.2022 звернувся до відповідача з претензією про відшкодування понесених витрат щодо послуг з експедирування вантажу та його зберігання на складі за адресою: 08296, Київська обл., смт. Ворзель, вул. Ковельська, буд. 10 у сумі 39 786,66 грн.

Разом з претензією, позивач направив рахунок на оплату № 546 від 20.06.2022 та акт здачі - приймання робіт (надання послуг) № 686 від 20.06.2022.

Проте такі вимоги позивача, відповідач залишив без задоволення.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до Господарського суду міста Києва з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до пункту першого частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Як визначено частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Статтею 316 ГК України визначено, що за договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Отже, транспортне експедирування є видом господарської діяльності, спрямованої на організацію процесу перевезення вантажів. Експедитор є таким суб`єктом господарювання, функціональне призначення якого полягає в організації та сприянні здійсненню процесу вантажів. Експедитором може бути, як суб`єкт господарювання (транспортно-експедиційна організація), так і безпосередньо перевізник. Транспортне експедирування - це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях.

Основні умови здійснення транспортно-експедиційного обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів визначено у Законі України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

У відповідності до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина друга статті 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 9 Закону України ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", визначено, що істотними умовами договору транспортного експедирування є:

відомості про сторони договору:

для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України;

для юридичних осіб - нерезидентів України: найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу;

для фізичних осіб - громадян України: прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів;

для фізичних осіб - іноземців, осіб без громадянства: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу місця проживання за межами України;

вид послуги експедитора;

вид та найменування вантажу;

права, обов`язки сторін;

відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили;

розмір плати експедитору;

порядок розрахунків;

пункти відправлення та призначення вантажу;

порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта;

строк (термін) виконання договору;

а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, між позивачем (Виконавцем) та відповідачем (Замовником) 04.01.2022 було укладено Договір про надання транспортно - експедиторських послуг № 04/01/2022-1.

При цьому, положеннями вказаного договору встановлено, що Виконавець зобов`язаний організовувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу відповідно до узгоджених сторонами Заявок (п. 3.2.2. Договору).

Згідно вказаного договору, Заявка - це форма доручення Клієнта, в якій можуть зазначатися: вид послуг, найменування, розміри, вага вантажу, розмір плати за надання транспортно - експедиторських послуг та порядок та строки розрахунків, пункти відправлення та призначення вантажу, порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, дата завантаження та розвантаження або строк (термін) перевезення вантажу, тип, кількість, реєстраційний номер транспортного засобу, умови перевезення, особливості вказівки Клієнта, найменування Вантажовідправника та Вантажоодержувача, тощо. Заявка є невід`ємною та обов`язковою частиною договору.

Судом встановлено, що Заявки щодо виконання позивачем спірної господарської операції з перевезення вантажу між сторонами не складалось. Протилежного матеріали справи не містять.

Так, перевезення організувалось листуванням сторін, шляхом електронної переписки.

Надані відповідачем витяги скріншотів щодо листування між ним та позивачем щодо узгодження умов перевезення свідчать про те, що сторонами не визначено офіційної електронної адреси для листування відповідача як Замовника. Більше того, зі змісту вказаного витягу з листування, вбачається, що сторонами не погоджено, визначених ст. 9 Закону України ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" істотних умов договору, а саме: вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору.

Суд зауважує, що у загальному значенні істотними умовами договору є умови, без визначення яких виконання по ньому стає неможливим, а договір по суті втрачає сенс і правовий зміст. Тобто договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається саме на умови договору від 04.01.2022 про надання транспортно - експедиторських послуг № 04/01/2022-1 та листування між ним та відповідачем, про яке судом вказувалось вище.

При цьому, доказів погодження всіх істотних умов договору експедирування матеріали справи не містять, а позивачем зокрема, як ініціатором позову не надано. Зокрема, сторонами не укладено/не підписано Заявки на експедирування, у супереч вимогам договору, при цьому, згідно положень такого договору, заявка - є обов`язковою та невід`ємною частиною договору.

Також, суд акцентує увагу, що договором чітко визначено складення Заявки на окреме перевезення, а не шляхом електронного листування у формі переписки.

При цьому, відповідно до п. 9.8. договору, всі зміни в договір вносяться в письмовій формі. Суд констатує, що доказів внесення змін до договору в частині укладення заявки матеріали справи не містять, а сторонами не надано.

Отже, вказане листування від 10.02.2022 на переконання суду, не породжувало для сторін господарських зобов`язань за договором від 04.01.2022 про надання транспортно - експедиторських послуг № 04/01/2022-1, у зв`язку з чим і посилання позивача на положення такого договору є безпідставним, а вимоги необґрунтованими.

Окремо суд зауважує, що згідно вказаного листування не вбачається зміни первісно визначеного відповідачем митного терміналу та пункту призначення: Митний термінал "Калинівка", вул. Індустріальна, 5; Києво - Святошинський район, с. Новосілки, вул. Озірна, 20. Тобто, таке змінено позивачем самостійно, без погодження з Клієнтом/Замовником/Відповідачем.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання ним своїх зобов`язань перед відповідачем згідно договору експедирування, як і не підтверджено виникнення у відповідача обов`язку з оплати послуг транспортно-експедиторського обслуговування, в тому числі додаткових витрат експедитора, які заявлені позивачем до стягнення в даному спорі.

Решта доводів позивача судом ретельно досліджена, та визнана такими, що не впливають на вирішення спору про відмову у задоволенні позову.

Приймаючи до уваги висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дайрект Лайн" відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко