ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2023 р. м. Ужгород Справа № 914/2059/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський проектний інститут», м. Львів

до відповідача Державної митної служби України, м. Київ

в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці, м. Ужгород

про стягнення 1 251 476,06 грн

За участю представників учасників справи:

позивача Синчук С.М., адвокат, довіреність від 01.08.2022 (у режимі відеоконференцзв`язку);

відповідача Пензов С.В., Чупрін С.А., Цинканич А.В., в порядку самопредставництва

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Львівський проектний інститут звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці про стягнення 1 057 870,40 грн боргу, 16 781,01 грн 3% річних та 176 824,65 грн інфляційних втрат посилаючись на невиконання відповідачем договору № 122 від 18.03.2020, предметом якого є виконання робіт по коригуванню проектно кошторисної документації по проекту Будівництво складу для зберігання конфіскованого майна на території вантажної ділянки МАПП Ужгород.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

В ході проведення підготовчого провадження до Господарського суду Львівської області сторонами подано: 27.09.2022 відзив на позов, 11.10.2022 додаткові пояснення позивача, 19.10.2022 письмові пояснення відповідача. Вказані заяви по суті спору долучено до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні Господарським судом Львівської області 20 жовтня 2022 року постановлено ухвалу про передачу справи № 914/2059/22 за територіальною підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

24 листопада 2022 на адресу Господарського суду Закарпатської області надійшли матеріали означеної справи.

За наслідками проведеного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Лучку Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2022.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 01.12.2022 справу №914/2059/22 прийнято до провадження, призначено підготовче засідання на 14.12.2022. У підготовчому засіданні 14.12.2022 в порядку ст. 183 ГПК України судом оголошувалася перерва до 23.01.2023 з огляду на клопотання представника відповідача.

За наслідками проведеного у справі підготовчого провадження, з огляду на вирішення у підготовчому засіданні зазначених у частині 2 ст. 182 ГПК України питань, що підлягали з`ясуванню судом ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.01.2023 підготовче провадження закрито, призначено судовий розгляд справи по суті на 13.02.2022 на 12:00 год.

Представник позивача, який взяв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав позовні вимоги з визначених в позовній заяві підстав.

Представники відповідача в судовому засіданні 13.02.2023 позовні вимоги заперечують з мотивів, викладених у відзиві на позов га у письмових поясненнях.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки наявних в матеріалах справи доказів.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з своєчасно оплати вартості виконаних позивачем робіт за Договором №122 від 18.03.2020 року, у зв`язку з чим станом на 02.09.2022 (дата оформлення позовної заяви) в нього виникла заборгованість в розмірі 1 057 870,40 грн, на яку позивачем за період з 01.02.2022 по 12.08.2022 нараховано 16 781,01 грн 3% річних та 176 824,65 грн інфляційних втрат.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відповідач згідно з відзивом на позовну заяву №7.7-08-10/10/24/5548 від 22.09.2022 позовні вимоги не визнає, зазначаючи про порушення позивачем умов укладеного між сторонами Договору в частині самостійного визначення експертної організації, яка проводила будівельну експертизу виготовленого позивачем на виконання умов Договору проекту, що є порушенням умов п. 5.2.2. Договору.

Зазначає, що виготовлена позивачем проектно-кошторисна документація з експертним висновком значно перевищують ринкову вартість будівельних робіт, що ставить їх під сумнів та призведе до нераціонального використання бюджетних коштів відповідно до бюджетного фінансування об`єкту будівництва, виготовлення проектно-кошторисної документації щодо якого було предметом укладеного між сторонами договору.

Окрім того, відповідно до письмових пояснень №7.7-08-10/10/24/6327 від 19.10.2022 відповідач з посиланням на приписи постанови Кабінету Міністрів України №560 від 11.05.2011 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» зазначає, що розробник проект не може з власної ініціативи провести експертизу розробленого ним проекту та звертає увагу, що відповідачем підготовлено лист до іншої експертної організації ТОВ «Будівельний консалтинг та експертиза» з метою проведення будівельної експертизи виготовленого позивачем проекту та вказаним Товариством надано згоду на проведення відповідної будівельної експертизи.

Відповідь на відзив.

Позивач не скористався право подати відповідь на відзив в розумінні ст. 166 ГПК України. Водночас, відповідно до поданих до Господарського суду Львівської області додаткових пояснень б/н б/д (вх. №20881/22 від 11.10.2022) позивач, посилаючись на приписи ст.ст. 67, 173, 174, 193 ГК України, ст.ст. 11, 526, 629, 837 ЦК України доводить безпідставність аргументів відповідача, зазначає про належне виконання позивачем зобов`язань за укладеним між сторонами договором та звертає увагу на недобросовісність відповідача у справі.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

18 березня 2020 року між Закарпатською митницею Держмитслужби (надалі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівський проектний інститут", (надалі Виконавець/Позивач) укладено Договір № 122 (надалі Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання в термін та на умовах, визначених Договором виконати роботи по коригуванню проектно-кошторисної документації по проекту «Будівництво складу для зберігання конфіскованого майна на території вантажної ділянки МАПП «Ужгород», за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224» (стадії проектування: «Ескізний проект», «Робочий проект») (надалі Роботи, код ДК 021:2015-71320000-7), з урахуванням проведення будівельної експертизи проектно-кошторисної документації (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору загальна вартість робіт за даним Договором відповідно до Кошторису (форма 1-п) на коригування проектно-кошторисної документації по проекту «Будівництво складу для зберігання конфіскованого майна на території вантажної ділянки МАПП «Ужгород», за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224» (Додаток 1) (з проходженням будівельної експертизи) складає 1 311 088,00 грн (без ПДВ), зокрема стадія «Ескізний проект» - 253 217,60 грн, стадія «Робочий проект» - 1 057 870,40 грн, в тому числі 45 000,00 грн вартість будівельної експертизи.

Означена загальна вартість робіт (ціна Договору) відповідає вартості робіт, яка визначена в Додатках №1 до Договору - Зведеному кошторисі №1 на проектні і вишукувальні роботі (який, в свою чергу, включає Кошторис №1 Форма 2-П на суму 1 164 547,00 грн, Кошторис №2 Форма 3-П на суму 101 541,00 грн та вартість будівельної експертизи 45 000,00 грн).

Терміни виконання робіт згідно календарного плану робіт (Додаток №3) становить 75 робочих днів з дня отримання вихідних даних, стадія «Ескізний проект» - 10 робочих днів, стадія «Робочий проект» - 50 робочих днів, 15 робочих днів на проходження будівельної експертизи (п. 4.1. Договору).

Згідно з п. 4.2. Договору передача виконаних робіт за Договором здійснюється за Актом приймання-передачі виконаних робіт (надалі Акт) з описом переданої проектної документації, а саме: у 4-х примірниках українською мовою на паперовому носії та 1 примірнику на електронному носії у визначених форматах.

Відповідно до положень п.п. 4.3.-4.5. Договору Замовник протягом 5 робочих днів з моменту одержання Акту та результатів виконаних робіт зобов`язаний направити Виконавцю підписаний Акт або мотивовану відмову.

У випадку мотивованої відмови від приймання робіт Замовник, одночасно з відмовою, направляє Виконавцю проект двостороннього акту з переліком необхідних доробок і термінів їхнього виконання, що підлягає узгодженню з Виконавцем. Після усунення узгоджених недоліків Замовник протягом 5 робочих днів зобов`язаний надати Виконавцю підписаний Акт.

У разі непідписання Замовником Акту протягом 5-х робочих днів з дня одержання та ненадання Виконавцю протягом цього строку мотивованої відмови від його підписання, Роботи вважаються виконаними належним чином і прийнятими Замовником без зауважень та підлягають оплаті на підставі підписаного Виконавцем Акту та позитивного Експертного висновку.

Порядок розрахунків між сторонами визначено в Розділі 3 Договору. Зокрема, відповідно до п. 3.1., 3.3. Договору всі розрахунки проводяться в національній валюті України. Замовник на підставі позитивного експертного звіту та підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт уповноваженими представниками Сторін оплачує Виконавцю вартість фактично виконаних робіт з коригування проектно-кошторисної документації та проходження будівельної експертизи. Оплата виконаних робіт проводиться протягом 5 робочих днів з моменту підписання актів приймання-передачі виконаних робіт та позитивного експертного звіту за умови надання дозволу Державною казначейською службою України на проведення оплати.

У разі порушення Виконавцем своїх зобов`язань відповідно до Договору Замовник має право не проводити оплату робіт повністю або частково (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 7.1. Договору будь-які зміни і доповнення до цього Договору мають силу лише в тому випадку, якщо вони оформлені в письмовому вигляді і підписані Сторонами.

Строк дії Договору сторонами визначено в п. 10.1. Договору, відповідно до якого цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.08.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання Замовником своїх зобов`язань в частині розрахунків.

17 квітня 2020 року сторонами укладеного Додатку угоду №143 про внесення змін до Договору №122 від 18.03.2020 відповідно до п. 2 якої викладено в новій редакції п. 3.3. Договору, а саме: Замовник проводить оплату за етапами:

- на підставі підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт уповноваженими представниками сторін оплачує Виконавцю вартість фактично виконаних робіт з коригування проектно-кошторисної документації (стадія «Ескізний проект»);

- на підставі позитивного експертного звіту та підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт уповноваженими представниками сторін оплачує Виконавцю вартість фактично виконаних робіт з коригування проектно-кошторисної документації та проходження будівельної експертизи (стадія «Робочий проект», в т.ч. проходження будівельної експертизи).

Оплата виконаних робіт проводиться протягом 15 робочих днів з моменту підписання актів приймання-передачі виконаних робіт за умови надходження коштів з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок на цілі, визначені Договору та надання дозволу Державною казначейською службою України на проведення оплати.

Пункт 4.5. Договору відповідно до п. 3 Додаткової угоди №143 від 17.04.2020 до Договору викладено в новій редакції, за якою: у разі не підписання Замовником Акту протягом 5-х робочих днів з дня одержання та ненадання Виконавцю протягом цього строку мотивованої відмови від його підписання, Роботи вважаються виконаними належним чином і прийнятими Замовником без зауважень та підлягають оплаті:

- на підставі підписаного Виконавцем Акту (стадія «Ескізний проект»);

- на підставі підписаного Виконавцем Акту та позитивного Експертного висновку (стадія «Робочий проект», в т.ч. проходження будівельної експертизи).

Окрім того, 07 травня 2020 року між сторонами у справі укладено Додаткову угоду №160 про внесення змін до Договору №122 від 18.03.2020, відповідно до умов якої п. 2.1. Договору доповнено новим абзацом, за яким ціна цього Договору та зобов`язання згідно кошторисних призначень на 2020 рік становить 253 217,60 грн (п. 1 Додаткової угоди №160 від 07.05.2020 до Договору).

Пунктами 2, 3 означеної Додаткової угоди до Договору викладено в новій редакції п. 10.1. Договору Додаток №3 до Договору (Календарний план робіт) та змінено строк дії Договору, визначивши датою його закінчення 31.12.2021 року.

Крім того, 30 серпня 2021 року між Державною митною службою України в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці (надалі відповідач), Закарпатською митницею Держмитслужби та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівський проектний інститут» укладеного Додаткову угоду №235/35 до Договору, відповідно до положень якої в Договорі №122 від 18.03.2020 замінено сторону Замовника з Закарпатської митниці Держмитслужби на Державну митну службу України в особі Закарпатської митниці, як її відокремленого підрозділу.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору та відповідно до наданого Замовником Завдання на корегування проекту (з Додатком 1 Технічне завдання на проектування та побудову системи комп`ютерних мереж) Виконавцем виконано роботи з виготовлення проектно-кошторисної документації стадії «Ескізний проект», які відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт №1 від 13.04.2020 передано Замовнику та прийнято останнім без зауважень.

Сплата Замовником вартості прийнятих робіт стадії «Ескізний проект» учасниками справи визнається, а відтак, не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України.

Як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський проектний інститут» на виконання умов Договору відповідно до листів №01/18 від 29.12.2021, №01/19 від 30.12.2021 надано Замовнику (відповідачу у справі) 4 примірники проектно-кошторисної документації по проекту «Будівництво складу для зберігання конфіскованого майна на території вантажної ділянки МАПП «Ужгород», за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224» стадії «Робочий проект», копію експертного звіту №28/1189-12/21 від 28.12.2021, виконаного ТОВ «Євроекспертиза» та два примірники Акту приймання-передачі виконаних робіт №2 від 29.12.2021 до Договору №122 від 18.03.2020 (які підписані Виконавцем позивачем у справі), що підтверджується долученими до позовної заяви та відзиву на позов копіями супровідних листів №01/18 від 29.12.2021, №01/19 від 30.12.2021, накладних №28/12/1 від 28.12.2021, №30/12/1 від 30.12.2021, експертного звіту №28/1189-12/21 від 28.12.2021, Акту приймання-передачі виконаних робіт №2 від 29.12.2021 до Договору №122 від 18.03.2020 та не заперечується сторонами у справі.

Як свідчить зміст листів №01/18 від 29.12.2021, №01/19 від 30.12.2021, такі отримані відповідачем 29.12.2021 та 30.12.2021 відповідно, а згідно з накладною №30/12/1 від 30.12.2021 Виконавцем повідомлено Замовника, що електронна копія проекту знаходиться в державній програмі «Дія», для чого йому надано посилання на доступ до електронного примірника виготовленого позивачем проекту.

За результатами розгляду виконаних Виконавцем за Договором робіт відповідачем, згідно з листом №7.7-08-2/21/28/85 від 05.01.2022 повідомив позивача порушення ним п. 5.2.2. Договору, а саме, що оскільки Виконавцем не повідомлено Замовника про завершення розроблення проектно-кошторисної документації, Замовником не визначено експертну організацію для проведення експертизи.

У зв`язку з наведеним, а також беручи до уваги значне перевищення ринкової вартості будівельних робіт за виготовленим позивачем проектом, відповідачем повернуто без розгляду Акти приймання-передачі виконаних робіт №2 від 29.12.2021 до Договору №122 від 18.03.2020.

Позивач у справі стверджує про неналежне виконання відповідачем умов Договору в частині оплати вартості виконаних ТОВ «Львівський проектний інститут» робіт по коригуванню проектно-кошторисної документації по проекту «Будівництво складу для зберігання конфіскованого майна на території вантажної ділянки МАПП «Ужгород», за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224» по стадії проектування «Робочий проект», яка відповідно до умов п. 2.1. Договору становить 1 057 870,40 грн, за неналежне виконання зобов`язання зі сплати якої позивачем нараховано за період з 01.02.2022 по 12.08.2022 нараховано 16 781,01 грн 3% річних та 176 824,65 грн інфляційних втрат.

Відповідач, в свою чергу, посилаючись на порушення позивачем умов п. 5.2.2. Договору, приписів постанови Кабінету Міністрів України №560 від 11.05.2011 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» в частині самостійного визначення ТОВ «Львівський проектний інститут» експертної організації, яка проводила будівельну експертизу виготовленого Товариством проекту, стверджує про безпідставність позовних вимог.

08 лютого 2022 року Позивачем направлено Відповідачу лист-претензію № 01/03 від 07.02.2022 з вимогою до 01.03.2022 провести оплату за виконані роботи в сумі 1 057 870,40 грн.

Означений лист-претензія отриманий відповідачем 10.02.2022, що вбачається з опису вкладення в цінний лист від 08.02.2022, поштової накладної від 08.02.2022 за трек-номером відправлення 156, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №156 та залишений Закарпатською митницею без відповіді та задоволення.

Невиконання відповідачем умов Договору № 122 від 18.03.2020 в частині проведення оплати за виконані роботи слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

За положеннями ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст.509,526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором підряду на проектні та пошукові регулювання, правове регулювання якого визначено §4 Глави 61 ЦК України.

У відповідності до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Приписами статті 888 ЦК України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 887 ЦК України).

Загальними положеннями ЦК України про підряд визначено обов`язок Замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. (ч. 1 ст. 853 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов укладеного між сторонами Договору №122 від 18.03.2020 Виконавцем (позивачем у справі) передано Замовнику (відповідачу) проектно-кошторисну документацію по проекту «Будівництво складу для зберігання конфіскованого майна на території вантажної ділянки МАПП «Ужгород», за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224» по стадії проектування «Робочий проект» в порядку, визначеному Розділом 4 Договору разом з Актом приймання-передачі виконаних робіт №2 від 29.12.2021, що не заперечується учасниками справи.

Означена проектна документація не повернута відповідачем на доопрацювання, будь-яких її недоліків чи невідповідностей вимогам чинного законодавства, Завданню на коригування проекту чи умовам Договору відповідачем не зазначено.

Водночас, Акт приймання-передачі виконаних робіт №2 від 29.12.2021 не підписано відповідачем з посиланням на ту обставину, що позивачем, всупереч умов п. 5.2.2. Договору самостійно визначено експертну організацію, яка проводила будівельну експертизу проекту ТОВ «Євроекспертиза», тоді як за умовами укладеного між сторонами Договору таке право належить Замовнику, ане Виконавцю.

В даному контексті суд зауважує, що відповідно до п. 5.2.2. Договору визначено, що одним з обов`язків Замовника є визначення експертної організації, яка проводитиме експертизу.

Механізм затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи визначений Порядком затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 11.05.2011 (надалі Порядок)

Відповідно до п. 8 Порядку експертна організація, яка проводить експертизу, визначається замовником будівництва. Експертизу не може проводити розробник проекту будівництва.

Згідно з п. 12 Порядку замовником експертизи є: замовник будівництва; проектувальник, якщо це передбачено договором на виконання проектно-вишукувальних робіт.

Метою проведення експертизи проектів будівництва є визначення та перевірка якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, зокрема щодо додержання нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, допустимого відсотка забудови земельної ділянки, гранично допустимої висоти будівництва та щільності населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва. Експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва (п. 6 Порядку, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Іншими словами, метою проведення експертизи проектів будівництва є перевірка експертною організацією якісної складової проектних рішень розробника проектної документації, за результатами якої відповідно до п. 15 Порядку експертна організація надає позитивний або негативний висновок.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що позивачем було порушено визначений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 11.05.2011 Порядок проведення експертизи розробленого Товариством проекту «Будівництво складу для зберігання конфіскованого майна на території вантажної ділянки МАПП «Ужгород», за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224» по стадії проектування «Робочий проект» та самостійно на підставі Договору на виконання експертизи проекту будівництва №1189 від 22.12.2021 визначено експертну організацію для проведення будівельної експертизи - ТОВ «Євроекспертиза», експертний звіт якої (звіт №28/1189/12-21 від 28.12.2021) разом з проектно-кошторисною документацією 29.12.2021 відповідно до листа №01/18 надано Замовнику (відповідачу).

17 жовтня 2019 року набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України, в тому числі змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

В даному аспекті, суд враховує, що відповідачем у справі не надано суду доказів виконання митницею власних зобов`язань за Договором в частині виконання визначеного п. 5.2.2. Договору обов`язку визначити експертну організацію, яка проводитиме експертизу, як і не спростовано жодним чином підставність висновків будівельної експертизи визначеної позивачем експертної організації ТОВ «Євроекспертиза» відповідно до звіту №28/1189/12-21 від 28.12.2021 якої Робочий проект «Будівництво складу для зберігання конфіскованого майна на території вантажної ділянки МАПП «Ужгород», за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224» виконано згідно з вимогами вихідних даних на проектування та розроблений з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення; санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, пожежної безпеки, техногенної безпеки, енергозбереження, охорони праці та кошторисної вартості будівництва.

При цьому, враховуючи визначений в п.п. 4.3., 4.4. Договору порядок прийняття робіт Замовником, відповідач після отримання від позивача Проекту з будівельною експертизою, замовленою розробником проектної документації, не був позбавлений можливості направити позивачу мотивовану відмову від приймання робіт з одночасним направленням йому проекту двостороннього акту з переліком необхідних доробок, зокрема, зазначивши іншу експертну організацію, якій слід доручити проведення будівельної експертизи виготовленого позивачем проекту.

Неналежною в даному контексті є повернення відповідачем без розгляду Актів приймання-передачі виконаних робіт №2 від 29.12.2021 відповідно до листа №7.7-08-2/21/28/85 від 05.01.2022, позаяк зміст даного листа є формальною відмовою у підписанні Акту приймання-передачі, не свідчить про неналежну якість виготовленого позивачем проекту та всупереч умов п. 4.4. Договору не містить двостороннього акту з переліком необхідних доробок проекту або пропозицій щодо вибору іншої експертної організації для проведення будівельної експертизи проекту будівництва.

За приписами статті 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну (ч. 4 ст. 853 ЦК України).

Крім того, відповідно до ст. 891 ЦК України підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт.

У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням наведеного, у спірних правовідносинах порушення позивачем визначеного постановою Кабінету Міністрів України №560 від 11.05.2011 Порядку проведення будівельної експертизи, за умови доведення відповідачем у зв`язку з цим недоліків проекту будівництва (в тому числі істотних недоліків), може мати наслідком виникнення у митниці права вимагати безоплатне усунення таких недоліків (безоплатну переробку проектно-кошторисної документації чи її доповнення) або їх виправлення за свій рахунок з подальшим відшкодуванням власних витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу.

Також, у випадку доведення факту наявності недоліків, які є істотними, Замовник управнений вимагати розірвання Договору та відшкодування збитків.

Водночас, наявність відповідних порушень Виконавця вищенаведеними нормами чинного законодавства жодним чином не пов`язується з правом Замовника не здійснювати оплату за фактично виконані позивачем та прийняті відповідачем роботи.

Як вже зазначалось вище, відповідачем не надано позивачу обґрунтованої відмови в підписанні Акту приймання-передачі виконаних робіт та їх прийняття, як це сторонами визначено в п.п. 4.3., 4.4. Договору, а відтак, відповідно до змісту п. 4.5. Договору (в редакції Додаткової угоди №143 від 17.04.2020), такі роботи вважаються виконаними належним чином, прийнятими Замовником 06.01.2022 без зауважень та підлягають оплаті у визначеному розділом 3 Договору порядку.

Згідно ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як встановлено судом, пунктом 3.3. Договору (з урахуванням Додаткової угоди №143 від 17.04.2020 до Договору) сторонами визначено 15 денний строк (15 робочих днів) оплати виконаних робіт з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, а відтак, з урахуванням встановленої судом дати прийняття робіт Замовником відповідно до п. 4.5. Договору (06.01.2022), такі роботи повинні були бути оплачені відповідачем в строк до 27.01.2022.

При цьому, судом встановлено, що відповідач у порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 1 057 870,40 грн, що не спростовано відповідачем належними засобами доказування.

Водночас, надаючи оцінку встановленому сторонами в п. 3.3. Договору з урахуванням Додаткової угоди №143 від 17.04.2020 до Договору положенню, що оплата проводиться Замовником за умови надходження коштів з Державного бюджету України та наявності дозволу Держказначейства, суд зауважує, що належне виконання зобов`язань учасника цивільних правовідносин не може ставитися в залежність від наявності в нього достатнього фінансування з Державного бюджету Україну, а відсутність коштів в органу державної влади не є підставою для невиконання ним своїх зобов`язань чи звільнення від відповідальності за їх порушення (ЄСПЛ у справах «Бакалов проти України», «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України», «Кечко проти України»).

Аналогічний правовий висновок про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання викладено у постанові Верховного суду України від 22.03.2017 у справі №3-77гс17, постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справах №925/246/17, №925/974/17, постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №12-46гс18, від 17.04.2018 у справі №911/4249/16.

Частиною 1 статті 530 ЦК України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін ).

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим на час розгляду справи в суді за ним рахується заборгованість в розмірі 1 057 870,40 грн, яка відповідачем не спростована, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Щодо 3 % річних та втрат від інфляції.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних.

Згідно поданого суду розрахунку, за неналежне виконання Договору позивачем нараховано відповідачу за період з 01.02.2022 по 12.08.2022 нараховано 16 781,01 грн 3% річних та 176 824,65 грн інфляційних втрат.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань за вказані періоди суд встановив, що такі позивачем розраховано вірно, тому вимоги про стягнення 16 781,01 грн 3% річних та 176 824,65 грн інфляційних втрат підлягають до задоволення судом.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК Украни доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у справі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 118, 126, 129, 221, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ) в особі Закарпатської митниці (88000, м. Ужгород (З), вул. Собранецька, 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський проектний інститут» (м. Львів, вул. Володимира Великого, 52, офіс, ) 1 057 870,40 грн (один мільйон п`ятдесят сім тисяч вісімсот сімдесят гривень 40 коп) заборгованості, 16 781,01 грн (шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят одну гривню 01 копійку) 3% річних, 176 824,65 грн (сто сімдесят шість тисяч вісімсот двадцять чотири гривні 65 копійок) втрат від інфляції та 18 772,14 грн (вісімнадцять тисяч сімсот сімдесят дві гривні 14 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 15 лютого 2023 року.

Суддя Р.М Лучко