ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2023 р. м. Житомир Справа № 906/710/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велінком"

до Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради

про стягнення 4433075,75 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Велінком" звернулося з позовом до суду про стягнення з Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради 4433075,75 грн. заборгованості, з яких: 4113970,71 грн. - основний борг, 74662,00 грн. - 3% річних, 244443,04 грн. - інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не оплатив в повному обсязі вартість поставленої електричної енергії згідно договору №007/2020 від 31.01.2020.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.06.2021 (суддя Давидюк В.К.) позовну заяву залишено без руху; Товариству з обмеженою відповідальністю "Велінком" надано строк (протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали суду) для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Згідно розпорядження керівника апарату суду №53/2021 від 15.07.2021 у зв`язку з перебуванням судді Давидюка В.К. у відпустці з 12.07.2021 по 13.08.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл справи №906/710/21.

Справу розподілено судді Кудряшовій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

12.10.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи дану позицію відповідач зазначив, що в актах приймання-передачі електричної енергії та податкових накладних за такий же період наявні різні відомості щодо кількості реалізованої електроенергії, а відповідно і її вартості, а іноді і цін електроенергії.

Крім цього, відповідач звертав увагу суду на те, що у розглянутій ситуації відбувається зміна суми компенсації вартості електричної енергії, визначеної згідно з попередньо складеним актом купівлі-продажу електричної енергії, тому відповідні показники за такою операцією підлягають коригуванню за правилами, встановленими пунктом 192.1 статті 192 розділу V ПКУ, шляхом складання постачальником (платником ПДВ) розрахунку коригування до вказаних вище податкових накладних на покупця. Такий розрахунок коригування підлягає реєстрації в ЄРПН постачальником (платником ПДВ).

Отже, формуючи кожного останнього числа місяця акти з загальним обсягом реалізованої електроенергії позивач був зобов`язаний та мав всі можливості формувати податкові накладні як за касовим методом з подальшим корегуванням шляхом реєстрації коригуючих розрахунків, так і відразу формувати податкові накладні на суму відпущеної електроенергії.

Водночас, відповідач відзначав, що подані позивачем акти приймання-передачі електричної енергії не підписані сторонами, позивач не скоригував власні податкові зобов`язання за вказаними господарськими операціями.

Крім того, відповідач зауважував, що ні договором про постачання електричної енергії №007/2020 від 31.01.2020, ні комерційною пропозицією, яка є додатком до даного договору, не передбачено обов`язку споживача підписувати акти приймання-передачі, як і не визначено, що саме таким документом може визначатись обсяг постачання.

22.10.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої останній зазначив, що ціна купованої електричної енергії залишалася незмінною на весь період дії договору, змінювалась лише вартість послуги з передачі електричної енергії.

Щодо формування податкових накладних, позивач відзначив, що в податкових накладених на відповідний період зазначалися обсяги оплаченої, а не фактично отриманої електроенергії. Враховуючи те, що формування податкової накладної відбувається за касовим методом (по факту надходження коштів), то зміна суми компенсації вартості електричної енергії, визначеної згідно з актом прийому-передачі, наступить тоді, коли споживачем буде здійснено доплату за поставлену у попередні періоди та не у повному оплачену електричну енергію.

Щодо обсягів отриманої споживачем електричної енергії, то позивач відзначав, що такі відомості підтверджуються щомісячними Звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника ТОВ "Велінком", які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу АТ "Житомиробленерго", АТ "Укрзалізниця", які подані суду.

Крім цього, позивач звертав увагу суду, що акти приймання-передачі електричної енергії направлялися на електронну адресу відповідача з метою звіряння обсягів використаної електроенергії, що гарантовано п.п. 7.1.5. договору.

28.12.2021 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що сторонами при укладенні договору було погоджено максимальну ціну за 1 кВт*год, при цьому згідно додаткових угод №3 від 25.09.2020 та №4 від 08.12.2020 таку ціну було збільшено шляхом збільшення вартості послуги з передачі електроенергії.

29.12.2021 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останній наполягає на тому, що Вфакт не є сталою величиною та може щомісяця змінюватись, тому і ціна електроенергії змінюватиметься. З метою уникнення постійної зміни ціни на електроенергію, сторони визначили, що Вфакт становитиме 1465,93569 грн. за 1 МВт*год (без ПДВ), що зазначено в комерційній пропозиції.

15.07.2022 до суду позивачем подано розрахунок заборгованості з урахуванням тарифів, які погоджені сторонами в Комерційній пропозиції та додатковими угодами (а.с. 131-132 том 2).

Позивач в судове засідання 01.02.2023 уповноваженого представника не направив.

На адресу Господарського суду Житомирської області повернувся конверт з ухвалою суду від 09.01.2023, який належним чином направлявся на адресу ТОВ "Велінком"; 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 127 кв. 5, з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Таким чином, дана ухвала господарського суду по справі № 906/710/21 позивачем не отримано. Вказана ухвала надсилалася рекомендованими листами з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 99-2 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 99-2 Правил).

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення позивача про дату, час та місце проведення судових засідань.

Відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, сторони вважаються повідомленими про призначене судове засідання з розгляду справи № 906/710/21 по суті належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки.

За наведених обставин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Велінком" (постачальник/позивач) та Комунальним підприємством "Житомирводоканал" Житомирської міської ради (споживач/відповідач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №007/2020 (договір).

Цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору (п.п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

За вказаним договором постачальник продає електричну енергію споживачу ДК 021:20-5 Електрична енергія споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1. договору).

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п.п. 2.2. договору).

Згідно п.п. 2.3. договору обсяги постачання 33 000 000 кВт*год.

Пунктами 3.1., 3.2. договору сторони погодили, що постачальник зобов`язується поставити споживачу електричну енергію в строк з 01.02.2020 по 31.12.2020. Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до договору. Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ та умов договору.

Загальна сума цього договору встановлюється залежно від кількості переданої електричної енергії та її ціни згідно Актів приймання-передачі, але не може бути більшою 62 666 000, 00 в тому числі ПДВ (п.п. 5.3. договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.п. 5.5. договору.

Пунктом 5.7. договору визначено, що оплата за електричну енергію здійснюється споживачем на умовах обраної Комерційної пропозиції, яка є додатком №2 до цього договору.

Згідно п.п. 5.10. договору споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору.

Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови (п.п. 13.2. договору).

Відповідно до п.п. 13.12. договору додатки до цього договору, що є його невід`ємною частиною:

Додаток 1 - Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу;

Додаток 2 - Комерційна пропозиція.

31.01.2020 споживачем підписано заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, якими погоджено початок постачання з 01.02.2020.

Відповідно до умов Комерційної пропозиції (а.с. 45-51 том 1) розділ ціна на електричну енергію" передбачає:

Ціна за 1 кВт*год. електричної енергії не може перевищувати 1,898969696 грн., з врахуванням ПДВ.

При розрахунку розміру попередньої оплати за електричну енергію застосовується планована ціна, яка становить 1,898969696 грн. за 1 кВт*год з урахуванням ПДВ.

Ціна за фактично спожиту електричну енергію розраховується за формулою:

Цфакт = (Вфакт + Ппост + Тп) х Wфакт, де

Вфакт - фактична вартість придбаної постачальником електроенергії на організованих сегментах ринку електричної енергії (ринок двосторонніх договорів, ринок на добу наперед, внутрішньодобовий ринок, балансуючий ринок), і у тому числі витрати постачальника на послуги оператора ринку. встановлені Постановою НКРЕКП, з урахуванням індивідуального графіка споживача;

Вфакт - розраховує постачальник по результатах розрахункового періоду та надає споживачу;

Тп - тариф па передачу електричної енергії оператора системи передачі, затверджений Регулятором па розрахунковий період. грн./кВт*год тариф па послуги з передачі електричної енергії, встановлений Постановою НКРЕКП.

Ппост - тариф постачальника, що становить --- грн. (з урахування ПДВ);

Wфакт - фактичний обсяг придбаної постачальником електроенергії на всіх сегментах ринку електричної енергії для споживача у розрахунковому періоді; споживання електричної енергії, кВт*год;

Сума податку на додану вартість (ПДВ) нараховується згідно Податкового кодексу України.

Ціна на електричну енергію (Ц) не включає тариф на послуги розподілу електричної енергії Оператором системи розподілу, так як згідно умов цієї Комерційної пропозиції вартість послуг розподілу електричної енергії оплачується споживачем оператору системи розподілу самостійно.

Розділ "Спосіб оплати (порядок розрахунків)" Комерційної пропозиції містить наступні умови:

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем у безготівковому вигляді, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, зазначений у договорі.

Оплата за електричну енергію здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Попередня оплата здійснюється в розмірі орієнтовної вартості електроенергії, яка визначається, як добуток заявленого обсягу електричної енергії на розрахунковий період та прогнозованої ціни електроенергії за 1 кВт*год.

Сума остаточного розрахунку за спожиту у розрахунковому періоді електричну енергію визначається як різниця між фактичною вартістю купованої споживачем електричної енергії з урахуванням ПДВ та сумарною оплатою споживачем електричної енергії за розрахунковий період.

Попередня оплата має бути здійснена споживачем у наступному порядку:

- перший платіж - з 25-31 числа місяця, що передує розрахунковому періоду (або за 5 календарних днів до дати постачання, зазначеного у заяві-приєднанні) в розмірі 25% від прогнозованої вартості місячного обсягу електроенергії;

Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 25% від прогнозованої вартості місячного обсягу електроенергії у кожен з наступних періодів:

- другий платіж з 01 до 05 числа розрахункового періоду;

- третій платіж з 06 до 10 числа розрахункового періоду;

- четвертий платіж з 11 до 20 числа розрахункового періоду.

Остаточна оплата має бути здійснена споживачем не пізніше 05-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, відповідно до вартості за фактично спожиту електроенергію.

В додатку до комерційної пропозиції до договору сторони погодили ціну постачання електричної енергії для споживачів за "вільними цінами" без врахування витрат на розподіл, а саме:

1. Вартість купованої електричної енергії, грн./МВт*год (без ПДВ) 1465,93569;

2. Послуга з передачі електричної енергії, грн./МВт*год (без ПДВ) 116,54;

ПДВ (20%) 316,495;

Разом з ПДВ 1898,969696.

В послідуючому Постановою НКРЕКП №1329 від 11.07.2020 було підвищено тариф на послуги з передачі електроенергії ГІрАТ "НЕК "Укренерго" до рівня 240,23 грн./МВт*год (без урахування податку на додану вартість).

Тому 25.09.2020 сторонами укладено Додаткову угоду №3 до Договору 007/2020, якою погодили ціну електричної енергії з 01.08.2020 з урахуванням нового тарифу на передачу в сумі 2047,398828 грн. в т. ч. ПДВ 20% за 1 Мвт/год.

Пунктами 3, 4 додаткової угоди №3 внесено відповідні зміни в абзац перший та другій Розділу 3 "Ціна на електричну енергію" Комерційної пропозиції, яка є Додатком № 2 Договору та викладено його зміст у наступній редакції:

"Ціна за 1 кВт*год електричної енергії не може перевищувати - 2,047398828 грн. з врахуванням ПДВ.

При розрахунку розміру попередньої оплати за електричну енергію застосовується планована ціна, яка становить 2,047398828 грн. за 1 кВт*год, з урахування ПДВ".

Додаток до Комерційної пропозиції "Ціна постачання електричної енергії для споживачів за "вільними цінами" без врахування витрат на розподіл" викладено в наступній новій редакції:

"1. Вартість купованої електричної енергії, грн./МВт*год (без ПДВ) 1465,93569;

2. Послуга з передачі електричної енергії, грн./МВт*год (без ПДВ) 240,23;

ПДВ (20%) 341,233138;

Разом з ПДВ 2047,398828."

08.12.2020 сторонами укладено Додаткову угоду №4 до Договору 007/2020, якою змінено ціну за постачання електричної енергії, починаючи з 01.12.2020 та встановлено її на рівні за 1 кВт*год - 2,134434828 грн. з ПДВ.

Відповідно додаток до Комерційної пропозиції "Ціна постачання електричної енергії для споживачів за "вільними цінами" без врахування витрат на розподіл" викладено в наступній новій редакції:

"1. Вартість купованої електричної енергії, грн./МВт*год (без ПДВ) 1465,93569;

2. Послуга з передачі електричної енергії, грн./МВт*год (без ПДВ) 312,76;

ПДВ (20%) 355,739138;

Разом з ПДВ 2134,434828."

Таке підвищення зумовлено прийняттям Постанови НКРЕКП №1998 від 04.11.2020, якою підвищено тариф на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ "НЕК "Укренерго".

Як зазначив позивач, на виконання умов договору ним поставлено відповідачу у період з 01.02.2020 по 31.12.2020 електричну енергію на загальну суму 53 771 864,59 грн. (а.с. 65-118 том 1), а саме:

за лютий 2020 р. - 2434,625 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 736 813,29 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №23/02 від 29.02.2020;

за березень 2020 р. - 2517,514 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 898 082,36 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №47/03 від 31.03.2020 р.;

за квітень 2020 р. - 2277,360 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 430 838,06 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №73/04 від 30.04.2020;

за травень 2020 р. - 2479,586 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 824 289,52 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №130/05 від 31.05.2020;

за червень 2020 р. - 2371,946 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 614 864,85 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №182/06 від 30.06.2020;

за липень 2020 р. - 2390,705 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 651 362,41 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №241/07 від 31.07.2020;

за серпень 2020 р. - 2303,815 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 716 828.13 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №282/08 від 31.08.2020;

за вересень 2020 р. - 2435,194 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 985 813,34 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №317/09 від 30.09.2020;

за жовтень 2020 р. - 2578,778 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 5 279 787,06 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №380/10 від 31.10.2020;

за листопад 2020 р. - 2389,663 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 892 593.22 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №428/11 від 30.11.2020;

за грудень 2020 р. - 2689,514 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 5 740 592,35 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №546/12 від 31.12.2020.

Станом на 31.12.2020 відповідач не здійснив повного розрахунку за своїми зобов`язаннями та частково сплатив за спожиту електричну енергію на суму 49 657 893,88 грн.

Отже, на думку позивача, на момент звернення до суду з позовною заявою заборгованість КГІ "Житомирводоканал" перед ТОВ "Велінком" за основним зобов`язанням становить 4 113 970,71 грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частиною 7 ст. 276 ГК оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 56 Закону України "Про ринок електроенергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Частиною 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електроенергії" встановлено, що договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з ч. 6 ст. 56 Закону України "Про ринок електроенергії", постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про ринок електроенергії", умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються: 1) найменування та місцезнаходження електропостачальника; 2) перелік послуг, що надаються електропостачальником; 3) ціна електричної енергії та послуг,- що надаються; 4) показники якості електропостачання, зокрема якості електричної енергії; 5) види послуг з технічного обслуговування, які пропонуються електропостачальником; 6) умови та порядок відшкодування (компенсації), що застосовується у разі недотримання електропостачальником показників якості послуг, визначених договором, зокрема у разі виставлення невірного рахунка та/або несвоєчасного виставлення рахунка; 7) порядок та засоби повідомлення актуальної інформації щодо чинних тарифів, вартості послуг з технічного обслуговування, очікуваних змін цін та умов постачання електричної енергії; 8) порядок організації комерційного обліку електричної енергії та надання даних комерційного обліку електричної енергії; 9) порядок подання звернень, претензій, скарг споживачем та порядок їх розгляду електропостачальником, методи ініціювання процедур вирішення спорів; 10) строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору; 11) зобов`язання електропостачальника щодо надання споживачу інформації про захист прав споживачів, зокрема у розрахункових документах (рахунках); 12) права та обов`язки електропостачальника і споживача у разі неможливості виконання своїх зобов`язань та у разі тимчасового зупинення постачання; 13) інші положення залежно від специфіки та виду послуг, що надаються електропостачальником.

В позовній заяві позивач зазначає, що заборгованість відповідача за вказаний період становить 4 113 970,71 грн. (основний борг).

Однак, суд не погоджується з вказаною сумою заборгованості, враховуючи наведені нижче норми.

Згідно положень ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються різні види договорів, зокрема: про постачання електричної енергії споживачу (п. 14).

Відповідно до положень п.п. 1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) договором про постачання електричної енергії споживачу - домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.

Частиною 2 ст. 72 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку.

В свою чергу п.п. 1.2.7. ПРРЕЕ визначено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно п.п. 3.1.7. ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Матеріалами справи підтверджено укладення між сторонами договору № 007-2020 від 31.01.2020 на постачання електричної енергії споживачу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Натомість електропостачальник має у чіткий та прозорий спосіб інформувати своїх споживачів про вартість та умови надання послуг (п. 1 ч. 3 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Крім цього, п.п. 3.2.4. ПРРЕЕ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір.

Учасник роздрібного ринку (крім споживача) має інформувати споживача, з якими укладено відповідний договір, про будь-яку зміну в умовах договору шляхом направлення відповідної інформації у визначений договором (обраною споживачем комерційною пропозицією) спосіб (через особистий кабінет на своєму офіційному сайті у мережі Інтернет, засобами електронного зв`язку, СМС-повідомленням, у пунктах прийому платежів тощо).

Виходячи з системного аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що постачання електричної енергії здійснюється саме згідно погоджених сторонами умов договору.

При цьому, ПРРЕЕ визначали чіткий порядок інформування споживача про зміну будь-яких умов договору, зокрема, і щодо ціни електричної енергії та послуг,- що надаються.

Як зазначалося раніше, в додатку до комерційної пропозиції до договору (а.с. 51 том 1) сторони погодили ціну постачання електричної енергії для споживачів за "вільними цінами" без врахування витрат на розподіл, а саме:

1. Вартість купованої електричної енергії, грн./МВт*год (без ПДВ) 1465,93569;

2. Послуга з передачі електричної енергії, грн./МВт*год (без ПДВ) 116,54;

ПДВ (20%) 316,495;

Разом з ПДВ 1898,969696.

Проте, з актів приймання-передачі електричної енергії вбачається, що в період з лютого по липень 2020 року позивач нарахував вартість послуги з передачі електричної енергії - 155,40 грн. (без ПДВ).

Водночас, жодних додаткових угод про зміну вартості вказаної послуги сторонами не укладено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в період з лютого до липня 2020 року при обрахуванні вартості поставленої електроенергії слід застосовувати ціна за МВт*год в розмірі 1898,969696 грн. (разом з ПДВ), визначену додатком до комерційної пропозиції (а.с. 51 том 1).

За таких обставин вартість поставленої відповідачу електричної енергії становить 53097002,22 грн., зокрема:

- за лютий 2020 р. - 2434,625 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 623 279,10 грн. грн. з ПДВ;

- за березень 2020 р. - 2517,514 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 780 682,80 грн.;

- за квітень 2020 р. - 2277,360 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 324 637,63 грн.;

- за травень 2020 р. - 2479,586 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 708 658,67 грн.;

- за червень 2020 р. - 2371,946 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 504 253,57 грн.;

- за липень 2020 р. - 2390,705 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 539 876,35 грн.;

- за серпень 2020 р. - 2303,815 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 716 828.13 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №282/08 від 31.08.2020;

- за вересень 2020 р. - 2435,194 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 985 813,34 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №317/09 від 30.09.2020;

- за жовтень 2020 р. - 2578,778 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 5 279 787,06 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №380/10 від 31.10.2020;

- за листопад 2020 р. - 2389,663 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 892 593.22 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №428/11 від 30.11.2020;

- за грудень 2020 р. - 2689,514 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 5 740 592,35 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №546/12 від 31.12.2020.

Крім цього, суд вчергове вважає за необхідне зазначити, що в Комерційній пропозиції до договору № 007/2020 від 31.01.2020 в розділі "Ціна на електричну енергію" (а.с. 45 том 2) сторонами погоджено ціну за 1 кВт*год - 1,898969696 грн.

Проте, при детальному дослідженні додатку до Комерційної пропозиції "Ціна постачання електричної енергії для споживачів за "вільними цінами" без врахування витрат на розподіл" така ціна також зазначена в розмірі 1898,969696 грн. Проте, при перевірці математичних дій з додавання складових такої ціни: 1465,93569 +116,54 +316,495, така ціна мала б дорівнювати 1898,97069. Тобто при обрахуванні ціни за 1МВт*год позивачем допущено арифметичну помилку.

За результатом детального дослідження розрахунку заборгованості, поданого позивачем (а.с.132 том 2), суд відзначає, що фактично в останньому використано наступну методологію нарахування:

(ціна купованої електроенергії за 1 МВт*год * обсяг постачання в МВт*год)

+

(тариф на передачу електроенергії * обсяг постачання в МВт*год)

+

20% податку на додану вартість)

=

нарахування до сплати.

Отже, застосована в розрахунку (а.с. 132 том 2) ціна постачання електроенергії становить 1898,97069 грн./МВт*год.

Тому, суд вчергове наголошує, що при обрахуванні заборгованості за період з лютого до липень 2020 року судом прийнято ціну електроенергії, погоджену сторонами та зазначену в Комерційній пропозиції, а саме: 1,898969696 грн. за 1 кВт*год / 1898,969696 грн. за 1 МВт/год.

Водночас, суд зауважує, що з нарахуваннями, проведеними позивачем за період з серпня до грудня 2020 року суд погоджується, оскільки ціна постачання електричної енергії за вказаний період узгоджена сторонами шляхом підписання додаткових угод №3 від 25.09.2020 та №4 від 08.12.2020.

Як зазначено позивачем та підтверджено відповідачем, останній сплатив за договором № №007/2020 від 31.01.2020 року 49 657 893,88 грн.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про стягнення з КП "Житомирводоканал" основного боргу в сумі 3 439 108,34 грн. (53 097 002,22 грн. - 49 657 893,88 грн.). В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 674 862,37 грн. основного боргу суд відмовляє.

Позивач в ході розгляду справи посилався на ту обставину, що ціна на постачання електроенергії в період з лютого 2020 р. до липня 2020 р. в сумі 1945,602830 грн. за МВт*год (1465,93569 + 155,40 +20%ПДВ) сформована згідно вимог Постанови НКРЕКП від 10.12.2019 № 2668, якою на 2020 рік установлено тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 155,40 грн./МВт*год (без урахування податку на додану вартість). Проте, суд оцінює такі посилання критично та вчергове відзначає, що законодавець чітко визначив, як основу саме д о г о в і р н і умови постачання електричної енергії на роздрібному ринку. Отже, зміни в ціні за постачання електроенергії мали б бути погоджені та відображені у відповідних додаткових угодах, підписаних сторонами.

Водночас, суд звертає увагу на те, що тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 155,40 грн./МВт*год був введений в дію вже станом на дату підписання договору № 007/2020 від 31.01.2020, що не позбавляло позивача укласти договір № 007/2020 за діючим тарифом на послуги з передачі електричної енергії (155,40 грн./МВт*год).

Посилання відповідача на ту обставину, що максимальна ціна за 1 кВт*год є максимально можливою на весь період дії договору не відповідає дійсності, оскільки договірні умови постачання електричної енергії можуть змінюватися, що унормовано ст.ст. 651, 652 ЦК України, ст. 181 ГК України, п.п. 3.2.4. ПРРЕЕ. Враховуючи, що сторонами у справі з метою врегулювання такої істотної умови договору, як ціна постачання електричної енергії, укладено додаткові угоди №3 від 25.09.2020 та №4 від 08.12.2020, суд дійшов висновку, що такі зміни було погоджено сторонами. В іншому разі споживач мав право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику згідно п.п. 13.2. договору.

Щодо посилань відповідача на недоведеність обсягів поставленої електроенергії, суд зазначає, що такі є підтвердженими Звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальником ТОВ "Велінком", що приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу АТ "Житомиробленерго" (а.с. 67-69, 72-74, 77-79, 82-84, 87-89, 92-94, 97-99,102-107,110-112, 115-117 том 1).

Крім суми основного боргу позивач просив стягнути з відповідача 74 662,00 грн. 3% річних та 244 443,04 грн. інфляційних.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При обрахуванні 3% річних та інфляційних судом прийнято до уваги власні обрахунки вартості поставленої відповідачу електричної енергії та періоду виникнення прострочення оплати електричної енергії, зокрема:

Період поставки До сплати з ПДВ Сплачено Борг/переплата

за лютий 2020 р. 4 623 279,10 грн. 4 691 451,64 грн. 68 172,54 грн.

(переплата)

за березень 2020 р. 4 780 682,80 грн. 4 470 682,80 грн. 791 323,20 грн.

(переплата)

за квітень 2020 р. 4 324 637,63 грн. 4 614 137,28 грн. 289 499,65 грн.

(переплата)

за травень 2020 р. 4 708 658,67 грн. 3 802 494,44 грн. 906 164,23 грн.

(борг)

за червень 2020 р. 4 504 253,57 грн. 4 173 774,81 грн. 330 478,76 грн.

(борг)

за липень 2020 р. 4 539 876,35 грн. 3 901 380, 97 грн. 638495,38 грн.

(борг)

за серпень 2020 р. 4 716 828.13 грн. 4 347 162,28 грн. 369 665,85 грн.

(борг)

за вересень 2020 р. 4 985 813,34 грн. 4 651 423,91 грн. 334 389,43 грн.

(борг)

за жовтень 2020 р. 5 279 787,06 грн. 5 135 373,93 грн. 144 413,13 грн.

(борг)

за листопад 2020 р. 4 892 593.22 грн. 4 802 025,65 грн. 90 567,57 грн.

(борг)

за грудень 2020 р. 5 740 592,35 грн. 3 966 662,97 грн. 1 773 929,38 грн.

(борг).

Враховуючи, що за період з лютого по березень 2020 року у відповідача наявна переплата, та зараховуючи її в рахунок послідуючої заборгованості, суд дійшов висновку, що прострочення по оплаті поставленої електроенергії виникло лише в червні 2020 року в сумі 87647,60 грн.

Отже, за наведених обставин, судом розраховано 3% річних та інфляційні з урахуванням вказаних умов, зокрема:

Період виникнення,

Сума боргу Період нарахування 3% річних Інфляційні

червень 2020 р.

87 647,60 грн. 06.07.2020-27.05.2021 2 348,48 грн. 8 101,66 грн.

липень 2020 р.

638 495,38грн. 06.08.2020-27.05.2021 5 481,33 грн. 63 229,72 грн.

серпень 2020 р.

369 665,85 грн. 06.09.2020-27.05.2021 8 021,24 грн. 37 421,85 грн.

вересень 2020р.

334389,43 грн. 06.10.2020-27.05.2021 6 431,27 грн. 32 018,75 грн.

жовтень 2020 р.

144413,13 грн. 06.11.2020-27.05.2021 2 409,52 грн. 12 261,24 грн.

листопад 2020 р.

90 567,57 грн. 06.12.2020-27.05.2021 1 287,80 грн. 6 428,56 грн.

грудень 2020 р.

1 773 929,38 грн. 06.01.2021-27.05.2021 20 703,94 грн. 108 969,55 грн.

--------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Всього: 56 683,58 грн. 268 431,33 грн.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимога щодо стягнення 3% річних підлягає задоволенню в сумі 56 683,58 грн., в частині стягнення 17 978,42 грн. річних суд відмовляє.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Згідно розрахунків, виконаних судом обґрунтованою до стягнення є сума інфляційних втрат - 268 431,33 грн.

Проте, позивач просить стягнути інфляційні в сумі 244 443,04 грн.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає вимогу щодо стягнення 244 443,04 грн. інфляційних обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 439 108,34 грн. - основного боргу, 244 443,04 грн. - інфляційних та 56 683,58грн. - 3% річних обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В іншій частині позову суд відмовляє.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради (10005, м. Житомир, вул. Чуднівська, 120, ід. код 03344065)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Велінком" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 127 кв.5, ід. код 39925982) 3 439 108,34 грн. - основного боргу, 244 443,04 грн. - інфляційних та 56 683,58 грн. - 3% річних, а також 56 103,53 грн. сплаченого судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.02.23

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (рек.)

+ на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

ІНФОРМАЦІЯ_2

3 - відповідачу (рек/)

+ на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_3

ІНФОРМАЦІЯ_4