ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2023 р. Справа№ 920/848/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Чорногуза М.Г.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача:Деркач А.В. за довіреністю;

від відповідача: Гордієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Фермерського господарства "Януш"

на рішення Господарського суду Сумської області від 18.11.2022 (повний текст складено 22.11.2022)

у справі № 920/848/22 (суддя - Заєць С.В.)

за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

до відповідача Фермерського господарства "Януш"

про стягнення 835280 грн 11 коп., розірвання Договору та вилучення предмету лізингу,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд Сумської області з позовом до (далі - відповідач), у якому просило суд:

- стягнути з відповідача 835280,11 грн, у тому числі: 611 923,23 грн основного боргу зі сплати лізингових платежів, 35 219,47 грн пені, 1 252,26 грн інфляційних втрат коштів, 54 885,15 грн - 25 % річних та 132 000,00 грн штрафу;

- розірвати договір фінансового лізингу від 20.11.2019 № 18-19-144 ств-фл/318, укладений між позивачем та відповідачем;

- вилучити у відповідача Трактор John Deere 8345R зав. №1RW8345RPHS118868 (1 од.), залишковою вартістю 1 173 333,26 грн, та передати позивачу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов договору фінансового лізингу, відповідач прострочив сплату чергових лізингових платежів за період травня-серпня 2022 року, що є підставою для стягнення заборгованості, а також для розірвання договору і повернення предмету лізингу.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 18 листопада 2022 року позов задоволено.

З Фермерського господарства "Януш" стягнуто на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" 611 923,23 грн основного боргу, 35 219,47 грн пені, 1252,26грн втрат коштів від інфляції, 54 885,15 грн - 25 % річних, 132000,00грн штрафу, 17491, грн витрат по сплаті судового збору.

Розірвано Договір фінансового лізингу від 20.11.2019 № 18-19-144 ств-фл/318, укладений між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" та Фермерським господарством "Януш".

Вилучено у Фермерського господарства "Януш" Трактор John Deere 8345R зав. № 1RW8345RPHS118868 (1 од.), залишковою вартістю 1173333,26грн, та передано Державному публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Фермерське господарство "Януш" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Також просить судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права, оскільки голова фермерського господарства з 28.02.2022 проходить військову службу по мобілізації, у зв`язку із чим ним не отримувались процесуальні документи, що унеможливило подання пояснень по суті справи; відповідно до п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану позичальники звільняються від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені); відповідачем до прийняття рішення було сплачено зобов`язання, що є предметом розгляду цього позову в повному обсязі на суму 892622,24 грн, що підтверджується доданими до скарги банківськими виписками, тому провадження підлягло закриттю за відсутністю предмету спору.

Частиною 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідачем до апеляційної скарги додані копії банківських виписок від 11.11.2022, 15.11.2022, 17.11.2022, 18.11.2022, а неможливість подання їх суду першої інстанції мотивована тим, що голова фермерського господарства Якименко Ян Якович з 28.02.2022 проходить військову службу по мобілізації, що підтверджується довідкою Шосткинського районного ТЦК від 29.09.2022.

Апеляційний господарський суд визнає даний випадок винятковим, а тому приймає подані відповідачем докази.

Позивач у відзиві на позовну заяву вказав, що після відкриття провадження у справі відповідач здійснив оплату заборгованості в повному обсязі, чим задовольнив позовні вимоги позивача, і оскільки вимога про стягнення заборгованості є першочерговою, а вимоги про розірвання договору і вилучення предмету лізингу є похідними, необхідність у розірванні договору і вилученні предмету лізингу відпала через фактичне припинення існування предмету спору, тому позивачем була подана до суду заява про закриття провадження, однак вона надійшла до суду після прийняття рішення і залишена без розгляду. Також вказує, що 20.01.2023 відповідач достроково та в повному обсязі сплатив лізингові платежі в частині відшкодування предмету лізингу, комісії за супроводження договору, а також викупний платіж, що підтверджується банківськими виписками, що вказує на відсутність предмету спору між сторонами, тому просить при винесенні рішення врахувати факт повної сплати заборгованості за позовною заявою, дострокових лізингових платежів та відсутність у позивача вимог до відповідача в частині розірвання договору і вилучення предмету лізингу.

За клопотанням представників сторін розгляд справи проводився в режимі відеоконференції.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, просила її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні просила врахувати доводи, викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 20.11.2019 між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (Позивач) та Фермерським господарством "Януш" (Відповідач) було укладено Договір фінансового лізингу № 18-19-144 ств-фл/318 (Договір), згідно з яким Позивач передав Відповідачу у користування Трактор John Deere 8345R зав. № 1RW8345RPHS118868 (1од.), (Предмет лізингу) строком на 45 місяців, а останній зобов`язався сплачувати за це лізингові платежі на умовах Договору.

Факт отримання техніки Відповідачем підтверджується актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 21.11.2019 №1.

Відповідно до п.4.2 Договору з моменту підписання Акту Лізингоодержувач . сплачує Лізингодавцю лізингові платежі, що включають:

- відшкодування вартості Предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості Предмета лізингу;

- комісію за організацію лізингової операції в розмірі 7 (семи) відсотків (без ПДВ) від вартості Предмету лізингу відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, яка сплачується одночасно із сплатою першого, другого та третього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу та комісії за супроводження Договору згідно з Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору;

- комісію за супроводження Договору в розмірі 19 (дев`ятнадцяти) відсотків річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими лізинговими платежами вартості Предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткуванням податком на додану вартість.

Черговість сплати лізингових платежів в частині відшкодування вартості Предмета лізингу кратна 3 місяцям. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта. Перший лізинговий платіж у частині відшкодування вартості Предмета лізингу сплачується через три місяці з дати підписання Акта, подальші платежі - через кожних 3 місяці. Черговість сплати лізингових платежів в частині комісії за супроводження Договору кратна 1 місяцю. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта. Перший лізинговий платіж у частині комісії за супроводження Договору : планується через 1 місяць з дати підписання Акта, подальші платежі - через кожен 1 місяць (п. 4.3 Договору).

Згідно з п. 4.4 Договору, розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюється Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до Договору (Додаток № 2 Договору).

30.01.2020 між Позивачем та Відповідачем було укладено Додатковий договір № 54 до Договору фінансового лізингу від 20.11.2019 № 18-144ств-фл/318, згідно з яким Відповідачу було надано відстрочення лізингових платежів в частині відшкодування вартості Предмета лізингу: №3 в розмірі 293333.34 грн, що настав 21.02.2020 - не пізніше 30.09.2020; №6 в розмірі 293333,34 грн, що настав 21.05.2020 - не пізніше 30.09.2020;№9 в розмірі 293333,34 грн. що настав 21.08.2020 - не пізніше 30.09.2020.

Відповідно до п.5 Додаткового договору від 30.01.2020 №54 сторони домовились, що у зв`язку з неможливістю своєчасного виконання грошового зобов`язання, що призвело до перенесення дати оплати лізингових платежів, визначених у п. 1-4 цього Додаткового договору, Лізингоодержувач несе відповідальність у розмірі 15% річних від суми платежу, що становить 59618,49грн.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказав, що відповідач здійснив сплату лізингових платежів в частині відшкодування вартості Предмета лізингу платежами від 30.09.2020, 12.10.2020, 22.10.2020 та 28.10.2020, а також сплатив 25.11.2020 - 15% річних за Додатковим договором від 30.01.2020 № 54. Тому Позивач вважає даний Додатковий договір виконаним, а тому не застосовує до платежів, охоплених ним, додаткових штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що враховуючи те, що Акт приймання-передачі був підписаний 21.11.2019, відповідач повинен був сплачувати чергові лізингові платежі: №30 в сумі 321 200,01 грн не пізніше 21.05.2022, №31 в сумі 23 222,22 грн не пізніше 21.06.2022, №32 в сумі 23222,22 грн не пізніше 21.07.2022, № 33 в сумі 316 555,56 грн не пізніше 21.08.2022 та №34 в сумі 18 577,78 грн не пізніше 21.09.2022 (через кожен місяць з дати підписання Акта приймання-передачі).

Однак, як вказував позивач, відповідач не здійснив сплату вказаних лізингових платежів в повному обсязі, у зв`язку із чим станом на 22.09.2022 (день здійснення розрахунку заборгованості) заборгованість в частині лізингових платежів складала 611 923,23 грн, що підтверджується довідкою про заборгованість від 28.09.2022 № 16/457 та розрахунком заборгованості.

Також, згідно вказаної довідки, довгострокова заборгованість за зазначеним договором фінансового лізингу станом на 22.09.2022 складає 1173333,26 грн.

Пунктом 10.9 Договору встановлено, що спори, які можуть виникнути при виконанні Договору, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п. 3.4.3 Договору Лізингоодержувач (Відповідач) зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 8.1 Договору, за будь-яке порушення умов Договору (у тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п. 8.4 Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. У разі порушення умов Договору вдруге Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 3% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу.

Для розрахунку штрафу, визначеного цим пунктом, сума невідшкодованої вартості Предмета лізингу становить різницю між первинною вартістю Предмета лізингу та сумою попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу.

Позивач зазначає, що ним здійснювались заходи досудового врегулювання спору, про що свідчить направлена Позивачем до Відповідача вимога від 08.08.2022 №14/338, що залишена останнім без належного реагування.

Відповідно до поданого розрахунку Відповідачу нарахований штраф у розмірі 3% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу, що становить 132000,00 грн ((5 500 000,00 - 1 100 000,00) х 3 % = 132 000,00).

Згідно п. 8.3 Договору на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмірі 25% річних.

Пунктом 8.9 Договору встановлено, що нарахування штрафних санкцій за невиконання грошових зобов`язань здійснюється на всю несплачену суму і припиняється тільки в разі виконання зобов`язань в повному обсязі.

Відповідно до п. 10.3 Договору строк позовної давності за цим Договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, процентів річних та індексу інфляції - 10 (десять) років.

Відповідно до поданого розрахунку, Відповідачу нарахована пеня у розмірі 35219,47 грн, сума втрати коштів від інфляції у розмірі 1 252,26 грн, 25% річних у розмірі 54 885,15 грн та штраф за п. 8.1 Договору у розмірі 3%, що становить 132 000,00 грн.

За п. 9.3 Договору Лізингодавець має право повністю або частково відмовитись від Договору, зокрема, у зв`язку з несплатою (повністю або частково) Лізингоодержувачем протягом 30 календарних днів лізингового платежу.

Відповідно до п. 3.1.6 Договору, Лізингодавець має право відмовитися від Договору (достроково припинити його дію) та вимагати повернення простроченої заборгованості і Предмета лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів. Аналогічні положення передбачені п. 3.4.4. Договору та кореспондуються із п. 1 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про фінансовий лізинг".

Відповідно до п. 9.11 Договору Лізингодавець в разі порушення або неналежного виконання Лізингодержувачем умов Договору застосовує наступні оперативно-господарські санкції: Лізингодавець має право безперешкодного доступу до Предмета лізингу задля його повернення незалежно від місцезнаходження та самостійно або із залученням третіх осіб здійснює повернення (вилучення) Предмету лізингу за рахунок Лізингоодержувача. Протидія Лізингодержувача у здійсненні Лізингодавцем зазначеної оперативно-господарської санкції є посяганням на право власності Лізингодавця на Предмет лізингу та є підставою для притягнення Лізингоодержувача до відповідальності, визначеної чинним законодавством України та Договором.

Залишкова вартість Предмета лізингу, згідно довідки від 28.09.2022 №16/456 станом на 22.09.2022, становить 1 173 333,26 грн.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив суд стягнути з відповідача 611 923,23 грн основного боргу зі сплати лізингових платежів, 35 219,47 грн пені, 1 252,26 грн інфляційних втрат коштів, 54 885,15 грн - 25 % річних та 132 000,00 грн штрафу, розірвати договір фінансового лізингу, вилучити у відповідача Трактор John Deere 8345R залишковою вартістю 1 173 333,26 грн та його передати позивачу.

Справа розглядалась судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін і за наслідком розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними й обґрунтованими, у зв`язку із чим оскаржуваним рішенням від 18 листопада 2022 року задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Однак, 24 листопада 2022 року позивач направив до суду першої інстанції заяву про закриття провадження, у якій вказав, що після відкриття провадження відповідачем була здійснена оплата за договором: 11.11.2022 в розмірі 50000,00грн, 15.11.2022 в розмірі 50 000,00 грн, 18.11.202022 в розмірі 365333,34 грн та 18.11.2022 в розмірі 427 288,90 грн, що в сумі становить 892622,24 грн, що підтверджується виписками по особовому рахунку за вказані дати, і листом від 22.11.2022 відповідач просив перераховані кошти зарахувати на погашення вимог за даною позовною заявою, а саме: 835 280,11 грн - ціна позову + 17491,20 грн судовий збір, що позивачем було зроблено, тому просив закрити провадження у справі, оскільки заборгованість сплачена, а вимоги про розірвання договору і вилучення предмету лізингу є похідними від основної вимоги про стягнення заборгованості.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення суду першої інстанції, у разі подання апеляційної скарги, набирає законної сили після прийняття постанови апеляційним господарським судом за наслідками апеляційного перегляду, а відтак, залишення без змін рішення суду першої інстанції про стягнення боргу, якого не існувало на момент прийняття такого рішення, свідчить про невиправдане втручання у право особи на мирне володіння його майном. Незважаючи на те, що суд першої інстанції в межах наданих доказів прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову в частині стягнення основного боргу, зайвий формалізм не повинен створювати надмірний тягар для сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.03.2021 у справі №914/1034/18, від 25.07.2019 у справі №916/144/18.

Враховуючи те, що внаслідок сплати відповідачем коштів у розмірі 835280,11 грн заборгованість по договору за заявлений до стягнення період відсутня, тобто має місце відсутність предмета спору, апеляційний господарський суд, враховуючи вказані правові позиції Верховного Суду, та керуючись положеннями п.2 ч.1 ст.231 ГПК України та ч.1 ст.278 ГПК України, дійшов висновку про скасування оскаржуваного рішення в цій частині та закриття провадження у справі щодо вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 835280,11 грн.

Щодо позовних вимог про розірвання Договору та вилучення предмету лізингу, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Отже, розірвання договору виступає одним із видів відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

У той же час, згідно частин 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що голова фермерського господарства Якименко Ян Якович з 28.02.2022 проходить військову службу по мобілізації, що підтверджується довідкою Шосткинського районного ТЦК від 29.09.2022.

Фермерське господарство знаходиться у місті Шостка, а згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (з подальшими змінами) Шосткинська міська територіальна громада входила до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

За вказаних обставин, а також враховуючи правову природу фінансового лізингу, апеляційний господарський суд приходить до висновку щодо відсутності вини відповідача у порушенні зобов`язань за договором.

Крім цього, згідно пунктів 5.6 та 5.7 Договору в разі дострокової сплати всіх платежів, лізингоодержувачу надається право набуття у власність предмета лізингу за умови сплати лізингоодержувачем викупного платежу у розмірі 500грн за одну одиницю предмету лізингу.

З відзиву позивача на апеляційну скаргу вбачається, що 20.01.2023 відповідач, керуючись пунктами 3.3.3, 5.6, 5.7 договору достроково та в повному обсязі сплатив лізингові платежі в частині відшкодування предмета лізингу, комісії за супроводження договору, передбачені Графіком сплати лізингових платежів, а також викупний платіж, про що свідчать банківські виписки від 20.01.2023.

Відповідно до п. 9.1 Договору, він набуває чинності з моменту підписання Сторонами, і діє до закінчення строку лізингу, зазначеного в додатку до Договору "Найменування, кількість, ціна і вартість Предмета лізингу", та виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором, якщо інше не визначено цим договором.

Отже, у зв`язку із сплатою відповідачем всіх лізингових платежів, комісії за супроводження договору та викупного платежу, договір є припиненим у зв`язку із закінченням строку його дії.

Згідно зі ст. 651 Цивільного Кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Відповідний висновок також міститься у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 18.11.2019 року у справі №910/16750/18, від 05.07.2022 у справі №922/2469/21.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, позовна вимога про розірвання договору фінансового лізингу, а також похідна від неї вимога про вилучення предмету лізингу, не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Господарського суду Сумської області підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові в частині розірвання Договору та вилучення предмету лізингу, а також із закриттям провадження у справі в частині стягнення 835280,11 грн.

На підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України, а також враховуючи прохальну частину апеляційної скарги, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на апелянта і не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Януш" задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 18 листопада 2022 року.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 835280 грн 11 коп.

4. Відмовити у позові в частині розірвання Договору та вилучення предмету лізингу.

5. Справу повернути до Господарського суду Сумської області.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.02.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді М.Г. Чорногуз

Г.П. Коробенко