ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Справа № 925/980/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Лекіашвілі В.В. представник за довіреністю,

від відповідача Бобер Д.О. - адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно

в особі відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ, м. Черкаси

до товариства з обмеженою відповідальністю КАШТАН-ПЛЮС,

м. Черкаси

про стягнення 90 776 грн. 01 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулося з позовом приватне акціонерне товариство Черкаське хімволокно в особі відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ до товариства з обмеженою відповідальністю КАШТАН-ПЛЮС про стягнення 90 776 грн. 01 коп., а саме: 90 130 грн. 77 коп. основного боргу за поставлену теплову енергію, 42 грн. 24 коп. плати за абонентське обслуговування, 506 грн. 86 коп. інфляційних втрат, 96 грн. 14 коп. 3% річних, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання теплової енергії.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 25 листопада 2022 року справу №925/980/22 вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи по суті призначено на 09 год. 30 хв. 08 грудня 2022 року.

Проте, судове засідання призначене на 09 год. 30 хв. 08 грудня 2022 року не відбулося, у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду.

Ухвалою суду від 08 грудня 2022 року розгляд справи по суті призначено на 10 год. 00 хв. 17 січня 2023 року.

Проте, судове засідання призначене на 10 год. 00 хв. 17 січня 2023 року також не відбулося, у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду.

Ухвалою суду від 17 січня 2023 року розгляд справи по суті призначено на 10 год. 00 хв. 03 лютого 2023 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 03 лютого 2023 року суд оголосив перерву до 14 год. 30 хв. 07 лютого 2023 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та зокрема, зазначав, що приміщення за адресою вул. Благовісна, буд. 174 в м. Черкаси перебувало в користуванні товариства з обмеженою відповідальністю КАШТАН-ПЛЮС на підставі договору суборенди №01/12/21-6 від 01 грудня 2021 року.

Додатковою угодою від №1 від 28 лютого 2022 року припинено дію вказаного договору оренди за згодою сторін з 28 лютого 2022 року.

Таким чином з 28 лютого 2022 року відповідач не користується вказаними приміщеннями та не споживає теплову енергію.

Разом з тим, до розрахунку боргу включено вартість теплової енергії за березень та квітень 2022 року.

Таким чином позовні вимоги в цій частині заявлені до неналежного відповідача, що є окремою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Позивачем не доведено обсяг спожитої теплової енергії, який має оплатити споживач з огляду на наявність інших споживачів в будинку, в якому встановлено загальнобудинковий прилад комерційного обліку.

Вартість спожитої відповідачем теплової енергії мала розраховуватись в порядку визначеному п. 6.19 договору №474 від 13 вересня 2013 року, з урахуванням площ приміщень вказаних в Додатку 2 до договору.

Разом з тим, в підписаному сторонами Додатку 2 до договору відсутня інформація про площу приміщень, які займає як позивач, так і інші споживачі.

В Додатку 5 до договору також відсутня інформація про відсоток показань приладу комерційного обліку та площу приміщень оплата за теплопостачання яких покладена на відповідача.

За умови невстановлення вказаних обставин у договорі чи інших документах погоджених сторонами, підстави здійснення розподілу плати за теплову енергію та відсоток від загальних показників будинкового лічильника мав доводитись позивачем в загальному порядку.

Однак, позивачем не надано суду доказів, який підтверджує співвідношення опалювальної площі відповідача до опалювальної площі інших споживачів будинку, що унеможливлює правильне встановлення розміру плати за спожиту теплову енергію, яка складає предмет даного позову.

Відповідач вважає, що позивачем не доведено правильність розрахунку обсягу спожитої відповідачем теплової енергії на підставі показників вузла комерційного обліку з огляду на відсутність доказів встановлення такого приладу, правильності зняття показників лічильника, здійснення його повірки.

Одночасно у виставлених позивачем рахунках, розрахунку кількості спожитої відповідачем теплової енергії наявні посилання на показання лічильника, прийняття якого на абонентський облік не доведено.

Засоби вимірювальної техніки комерційних вузлів обліку теплової енергії підлягають періодичній повірці, доказів проведення якої позивачем не надано, що унеможливлює встановлення правильності показників лічильника та обрахунку суми позовних вимог.

До позовної заяви не додано документів, в яких зафіксовано факт зняття показників вузла комерційного обліку, які відображені в рахунках виставлених відповідачу та документів, що підтверджують факт присутності при знятті показань представника споживача або застосування систем дистанційного зняття показань.

Таким чином позивачем не доведено відповідність зазначених в розрахунку ціни позову показників спожитою відповідачем теплової енергії показникам вузла комерційного обліку.

В зв`язку з чим відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

27 жовтня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій також заявлено клопотання про поновлення та продовження строку для подання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку задоволено. Відповідь на відзив прийнято до розгляду.

У відповіді на відзив позивач вказував, що згідно договору №474 від 13 вересня 2013 року та договору приєднання відповідач є споживачем теплової енергії принаймні до 01 березня 2022 року, що не заперечується ним у відзиві.

Житловий будинок по вул. Благовісній, 174 в м. Черкаси, в якому знаходиться приміщення, що використовував відповідач, підключено до теплових мереж згідно рішення Черкаського міськвиконкому №520 від 24 травня 2000 року з додатком.

Даний будинок та приміщення в ньому не відключені від мереж відповідно до наказу Мінрегіонрозвитку №169 від 26 липня 2019 року Про затвердження Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Від відповідача не надходило жодних скарг та претензій щодо якості, кількості та наявності теплової енергії, як це передбачено чинним законодавством України (передбачено п. 37 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, ч. 11 п. 42, пп. 54, 55 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21 серпня 2019 року та ст.ст. 27, 28 Закону України Про житлово-комунальні послуги).

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду зі справи №910/7968/19, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість у справі повинні бути певні акти - претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі №904/7183/17, постановах Касаційного господарського суду від 11 квітня 2018 року у справі №904/2238/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №904/7377/17, від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц.

Щодо загальнобудинкового лічильника теплової енергії, то такий лічильник встановлено в житловому будинку по вул. Благовісна, 174 в м. Черкаси з 2017 року (копія акту прийняття вузла обліку теплової енергії від 03 лютого 2017 року, копія технічного паспорта даного лічильника додаються). Даний засіб обліку пройшов повірку в 2020 році згідно свідоцтва про повірку від 15 вересня 2020 року (копія свідоцтва яке чинне до 15 вересня 2024 року додається). Вищевказаний вузол обліку теплової енергії оснащено системою диспетчиризації (система дистанційного зняття показань) - копія робочого проекту встановленого вузла обліку теплової енергії в житловому будинку по вул. Благовісній, 174 в м. Черкаси додається.

Тому показники даного лічильника можуть отримуватись позивачем без присутності споживача або його представника згідно ч. 2 ст. 11 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання (копія інформації щодо показників додається). Дані показники обов`язкові для прийняття при обрахунку кількості спожитої теплової енергії споживачами у вказаному будинку.

Всі дані про відповідні площі будинку та споживачів, показники лічильника теплової енергії та інша необхідна інформація міститься в доданому до позову розрахунку кількості спожитої теплової енергії та відповідному поясненні. Також в даних документах зазначено відповідні пропорції та математичні розрахунки згідно Методики № 315.

Натомість відповідач не надав жодного доказу (окрім договору оренди та відповідних додатків до нього), за принципом змагальності сторін, на підтвердження своїх доводів, заперечень та тверджень у відзиві, висловлюючи лише незгоду з позовними вимогами.

В зв`язку з чим позивач вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

В судовому засіданні, яке відбулося 07 лютого 2023 року згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/980/22.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 13 вересня 2013 року між публічним акціонерним товариством Черкаське хімволокно в особі відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ (теплопостачальна організація) (в подальшому найменування позивача було змінено на приватне акціонерне товариство Черкаське хімволокно) та товариством з обмеженою відповідальністю КАШТАН-ПЛЮС (споживач) було укладено договір №474 на постачання теплової енергії.

Договір укладався на строк до 31 грудня 2013 року, проте строк дії договору на наступні роки сторонами продовжувався на підставі п. 12.1.1 договору.

Згідно п. 3 Розділу VI ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України Про житлово-комунальні послуги договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг визначено ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги:

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору:

такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин;

раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Постачання теплової енергії здійснювалося за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 174 (житловий будинок).

Нежитлове приміщення відповідача площею 1041, 4 м.кв. за адресою вул. Благовісна, буд. 174 в м. Черкаси перебувало в користуванні товариства з обмеженою відповідальністю КАШТАН-ПЛЮС на підставі договору суборенди №01/12/21-6 від 01 грудня 2021 року.

Додатковою угодою №1 від 28 лютого 2022 року припинено дію вказаного договору за згодою сторін з 28 лютого 2022 року.

Відповідач під час розгляду даного спору не заперечував того факту, що саме він у період з 01 грудня 2021 року по 28 лютого 2022 року був споживачем комунальних послуг.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що відповідач вчиняв дії які засвідчують його волю до отримання відповідної комунальної послуги від позивача, зокрема, здійснював часткову оплату наданих послуг на загальну суму 37 196 грн. 20 коп.

Отже, з урахуванням положень п. 3 Розділу VI ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України Про житлово-комунальні послуги слід дійти висновку, що укладений між сторонами договір №474 від 13 вересня 2013 року припинив свою дію, натомість між сторонами був укладений шляхом приєднання типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, текст якого опубліковано 13 жовтня 2021 року на офіційному веб - сайті виконавця https://khimvolokno.com.ua/dogovir-na-poslugu, який також надсилався відповідачу, що підтверджується відповідними листами (роздруківка договору та листи №1898/474 від 15 грудня 2021 року, №1890/474 від 14 грудня 2021 року).

Згідно п. 5. вищевказаного договору виконавець (позивач) зобов`язався надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач (відповідач) зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, та складається з:

обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;

частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Згідно п. 30 договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://khimvoloknо.соm.ua/.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Пунктом 31 договору визначено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://khimvoloknо. соm.ua/.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб- сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Приміщення відповідача не від`єднане від мереж централізованого опалення з додержанням вимог Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 69 від 26 липня 2019 року.

Згідно п. 33 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Позивач вказував, що за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року включно позивачем було надано послугу відповідачу на суму 113 892 грн. 84 коп. згідно рахунків-фактур №№ 5585 від 31 грудня 2021 року, 193 від 31 січня 2022 року, 1416 від 28 лютого 2022 року, 1995 від 31 березня 2022 року, 2583 від 30 квітня 2022 року, картки рахунку №361 по контрагенту та розрахунку кількості спожитої теплової енергії по контрагенту.

Як зазначалося вище, згідно договору приєднання нараховується плата за абонентське обслуговування.

З вищевказаних рахунків фактур вбачається, що плата за абонентське обслуговування складає 14 грн. 08 коп. у місяць.

Позивач вказував, що з урахуванням оплат, здійснених відповідачем, заборгованість відповідача на час звернення з позовом до суду складає 90 130 грн. 77 коп. (а саме: 13 434 грн. 13 коп. (початкове сальдо) + 113 892 грн. 84 коп. нараховано 37 196 грн. 20 коп. оплата = 90 130 грн. 77 коп. борг).

Тариф 1 519 грн. 46 коп. за 1 Гкал встановлений на підставі рішення Черкаського міськвиконкому №1094 від 07 жовтня 2021 року (опубліковано на веб-сайті Черкаської міської ради та на веб-сайті позивача https://khimvolokno.com.ua).

Кількість спожитої відповідачем теплової енергії за спірний період наведено в розрахунку (а.с. 28).

Пояснення до розрахунку знаходиться в матеріалах справи (а.с.29).

Крім того, 07 лютого 2023 року до суду надано додаткові письмові пояснення щодо розрахунку боргу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Таким чином на день звернення до суду строк оплати спожитої відповідачем теплової енергії та плати за абонентське обслуговування настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вже зазначалося вище, приміщення за адресою вул. Благовісна, буд. 174 в м. Черкаси перебувало в користуванні товариства з обмеженою відповідальністю КАШТАН-ПЛЮС лише в період з 01 грудня 2021 року по 28 лютого 2022 року.

В інші спірні періоди відповідач не був споживачем послуг в розумінні Закону.

Отже, нарахування позивачем боргу за спожиті відповідачем послуги з постачання теплової енергії за березень та квітень 2022 року є безпідставним.

Також суд не бере до уваги з наведених вище підстав вказану позивачем суму в розмірі 13 434 грн. 13 коп., як початкове сальдо.

Крім того, в позові не вказано за який саме місяць виник у відповідача даний борг.

Водночас, відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії, розрахунку з позивачем за спожиту теплову енергію та плати за абонентське обслуговування у період грудень 2021 року лютий 2022 року, а також не було спростовано належними та допустимими доказами доводи позивача, що викладені ним у позові.

Зокрема, відповідач не надав суду доказів неправильності проведених позивачем розрахунків існуючої заборгованості за надані послуги.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування вірогідності доказів, на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наданого суду розрахунку та пояснень вбачається, що позивач здійснював нарахування плати за спожиту теплову енергію виходячи з того, що загальна опалювальна площа приміщення відповідача становить 808,92 кв. м. (тобто, виходячи із меншої площі ніж зазначено в договорі суборенди (а.с.55)).

Обсяг спожитої теплової енергії становив: в грудні 2021 року 17,13 Гкал; в січні 2022 року 20,44 Гкал; в лютому 2022 року 16,76 Гкал.

Наведений обсяг спожитої теплової енергії відповідачем не спростований.

Отже, з відповідача підлягає стягненню 56 187 грн. 96 коп. боргу за надані послуги з постачання теплової енергії (25 555, 47 +37 269,31+ 30 559, 38 грн. 37 196, 20 коп. (оплата)).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 56 187 грн. 96 коп. боргу, та 42 грн. 24 коп. плати за абонентське обслуговування, а в решті вимог про стягнення суми основного боргу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України заявлено вимогу про стягнення з відповідача 506 грн. 86 коп. інфляційних втрат та 96 грн. 14 коп. 3% річних, нарахованих на суму боргу за несвоєчасну сплату спожитої теплової енергії лише за 30 днів прострочення січня 2022 року.

Період нарахування інфляційних та річних, як і зміст своїх вимог позивач визначив самостійно.

Судом враховано, що розмір інфляційних втрат та 3% річних нарахованих за період з 01 січня 2022 року по 30 січня 2022 року (30 днів прострочення) нарахованих на суму боргу 25 555 грн. 47 коп. складає 332 грн. 22 коп. та 63 грн. 01 коп. відповідно.

Отже, в решті вимог про стягнення інфляційних та річних слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Каштан-Плюс, вул. Благовісна, 174, м. Черкаси, ідентифікаційний код 30955757 на користь приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно в особі відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ, пр-т Хіміків, 76, м. Черкаси, ідентифікаційний код 00204033 56 187 грн. 96 коп. боргу, 42 грн. 24 коп. плати за абонентське обслуговування, 332 грн. 22 коп. інфляційних втрат, 63 грн. 01 коп. 3% річних та 1 547 грн. 65 коп. судового збору.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 14 лютого 2023 року.

Суддя А.В.Васянович