ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023м. ХарківСправа № 922/1628/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

секретар судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в загальному позовному провадженні справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управлінням активами "Сварог Ессет Менеджмент"
до Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини"
про визнання недійсним рішення
за участю представників:

позивача - Щербаха Р.С.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управлінням активами "Сварог Ессет Менеджмент", що діє від свого імені, але в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Сьомий" Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Сварог Ессет Менеджмент" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом про визнання недійсними оформлених протоколом №33 рішень позачергових загальних зборів відповідача, що відбулися 28.07.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2022 справу № 922/1628/22 було передано до розгляду судді Прохорова С.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.09.2022 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

21.11.2022 відповідач подав суду відзив на позовну заяву (вх. №14546) в якому заперечує проти позовних вимог та заяву про поновлення строку на подання відзиву.

09.12.2022 позивачем надано відповідь на відзив (вх. №15960).

Також відповідачем було подано до суду заяву про залучення до участі у справі Кабінету Міністрів України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, враховуючи що він є представником головного акціонера, а також можливу значущість вирішення даної справи для Держави.

Ухвалою суду від 21.12.2023 було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання відповідача.

19.12.2022 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив (вх. №16546).

21.12.2022 відповідач звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи доказів (вх. №16790).

02.01.2023 до суду надійшли заперечення позивача проти клопотання відповідача про долучення доказів (вх. №38) в якому позивач просить відмовити в його задоволенні.

Дослідивши вказані заперечення, судом було встановлено, що вони є по суті запереченнями щодо належності самих доказів, як таких що стосуються предмету спірних правовідносин.

09.01.2023 позивачем подані відповідь на заперечення відповідача на відповідь на відзив (вх. №392).

Ухвалою суду від 11.01.2023 було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представник відповідача в судове засідання 30.01.2023 не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового засідання.

Вирішуючи клопотання відповідача щодо відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду доказів того, чому спір не може бути розглянутий судом по суті, оскільки, вказане засідання є продоженням після оголошення перерви в засіданні 25.01.2023 на стадії судових дебатів.

Також, обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 30.01.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

28.07.2022 було проведено позачергові загальні збори АТ «Укренергомашини», на яких розглядалися наступні питання порядку денного:

1. Прийняття рішення про припинення повноважень членів Наглядової ради Товариства.

2. Обрання членів Наглядової ради Товариства.

3. Затвердження умов цивільно-правових договорів, що укладатимуться з членами Наглядової ради Товариства. Обрання особи, яка уповноважується на підписання договорiв з членами Наглядової ради.

4. Затвердження змін до договору, що укладений з зовнішнім аудитором ТОВ "БЕЙКЕР ТІЛЛІ УКРАЇНА" Для проведення обов`язкового аудиту фінансової звітності Товариства за 2021 рік, встановлення розміру доплати за його послуги.

5. Затвердження річного Товариства за 2021 рік.

6. Розгляд звіту Наглядової ради Товариства за 2021 рік та затвердження заходів за результатами його розгляду.

7. Розгляд звіту Дирекції Товариства за 2021 рік та затвердження заходів за результатами його розгляду.

8. Розгляд висновку зовнішнього (незалежного) аудитора за 2021 рiк та затвердження заходів за результатами його розгляду.

9. Розподіл прибyткy Tobapиcтвa, отриманого за результатами дiяльності Товариства у 2021 році, в тому числі затвердження розміру річних дивідендів, з урахуванням вимог передбачених законодавством, вiдповiдно до результатів фінансово-господарської діяльності Товариства у 2021 році.

10. Затвердження Звіту про винагороду членiв Наглядової ради Товариства за 2021 pik.

11. Затвердження Річної інформації емітента цінних паперiв за 2021 рік.

12. Затвердження організаційної структури Акціонерного товариства "Українські

енергетичні машини".

13. Внесення змін до Статуту Товариства шляхом викладення його у новій редакції.

14. Про обрання зовнішнього аудитора (аудиторської фірми) Товариства.

15. Затвердження зміни показників балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів, що відображені у передавальному акті станом на 31.10.2021 р. вiд Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (Товариство, що приєднується) до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (Товариство-правонаступник).

16. Обрання члена Дирекції - директора АТ "Укренергомашини".

17. Затвердження контракту, що укладатиметься з членом Дирекцii - директором AT "Укренергомашини".

18. Встановлення чітких цілей діяльності Товариства на 2023 р.

19. Прийняття рішення про схвалення значних правочинів та затвердження їх умов, що були укладені Товариством з Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України".

20. Прийняття рішення про надання попередньої згоди на вчинення значних правочинів.

21. Прийняття рішення про надання попередньої згоди на вчинення значних правочинів.

22. Прийняття рішення про обрання оцінювача майнових прав Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг.

23. Прийняття рішення про обрання оцінювача майна Товариства, та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг.

24. Прийняття рішення про надання попередньої згоди на вчинення значного правочину.

25. Прийняття рішення про надання попередньої згоди на вчинення значних правочинів.

26. Затвердження контрактів, що укладатимуться з членами Дирекції директорами АТ "Укренергомашини".

27. Затвердження фінансового плану АТ "Укренергомашини" на 2022 рік.

28. Затвердження фінансового плану АТ "Укренергомашини" на 2023 рік.

29. Затвердження стратегічного плану розвитку АТ "Укренергомашини" на 2022- 2026 роки.

30. Затвердження інвестиційного плану АТ "Укренергомашини" до 2025 року.

31. Щодо участі Товариства у Акціонерному товаристві "Мегабанк".

32. Прийняття рішення про надання попередньої згоди на вчинення значних правочинів.

33. Прийняття рішення про схвалення значних правочинів та затвердження їх умов, що були укладені Товариством з АТ "ТАСКОМБАНК".

В своїй позовній заяві позивач зазначає, що Пайовий закритий недиверсифікований венчурний інвестиційний фонд «Сьомий» створений Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сварог Ессет Менеджмент.

Згідно з частинами першою і третьою статті 41 Закону України «Про інститути спільного інвестування» від 05.07.2012 № 5080-VI, пайовий фонд - сукупність активів, що належать учасникам такого фонду на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються нею окремо від результатів її господарської діяльності; пайовий фонд не є юридичною особою.

Частинами першою і п`ятою статті 42 Закону України «Про інститути спільного інвестування» встановлено, що пайовий фонд створюється компанією з управління активами; пайовий фонд вважається створеним з дня внесення відомостей про нього до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування.

Відповідно до частин другої і третьої статті 43 Закону України «Про інститути спільного інвестування» від 05.07.2012 № 5080-VI, укладаючи договори за рахунок активів пайового фонду, компанія з управління активами діє від свого імені в інтересах пайового фонду з обов`язковим зазначенням у таких договорах реквізитів фонду; активи пайового фонду, в тому числі нерухоме майно, цінні папери і депозити, реєструються в установленому порядку на ім`я компанії з управління активами з обов`язковим зазначенням реквізитів такого фонду.

До складу активів Пайового інвестиційного фонду «Сьомий» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з закритого недиверсифікованого венчурного управління активами «Сварог Ессет Менеджмент» (код за ЄДРІСІ 233821) входять 64 817 590 (шістдесят чотири мільйони вісімсот сiмнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) шт. простих іменних акцій Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ», що складає 15,3416 % голосуючих акцій АТ «УКРЕНЕРГОМАШИНИ».

Позивач вважає, що вказані позачергові загальні збори акціонерів AT «Укренергореєстр» скликані та проведені з порушенням норм чинного законодавства, а отже рiшення, прийняті на відповідних зборах акціонерів, є незаконними та порушують права Позивача, зокрема його право на участь в управлінні товариством, що є підставою для визнання рішень загальних зборiв недійсними, оскільки їх було скликано неуповноваженим на то органом чим порушено під час скликання та проведення позачергових загальних зборів AT «Укренергомашини», які відбулися 28.07.2022 порядок встановлений статтею 47 Закону України «Про акціонерні товариства», розділами VI, VII Тимчасового порядку скликання та дистанційного проведення загальних зборів акціонерів та загальних зборів учасників корпоративного інвестиційного фонду, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.04.2020 № 196 та статутом Товариства.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Однак, позивач, в своїй позовній заяві, не наводить належних обґрунтувань, яким чином кожне з рішень, прийнятих на загальних зборах акціонерів порушило його права, як акціонера відповідача та не надав суду відповідних доказів, що підтверджували б наявність такого порушення.

Так, відповідно до ч.3 ст.45 Господарського процесуального кодексу України, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, позивачем може бути лише особа, яка вважає, що її права або охоронювані законом інтереси порушені, невизнані чи оспорені або, у визначених законом випадках, особа, яка подає позов в інтересах такої особи.

Позивач не наводить належних обґрунтувань яким чином кожне з рішень, прийнятих на загальних зборах 28.07.2022 порушили його права або охоронювані законом інтереси.

Також і з огляду на ч.1 ст.50 закону №514, оскаржити рішення загальних зборів може не будь-який акціонер відповідного акціонерного товариства, а лише той, права та охоронювані законом інтереси якого порушені.

Відповідно до абз.1 п.2.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

В абз. 2 того ж п.2.13 перелічуються безумовні підстави для визнання недійсними рішень загальних зборів. Проте серед них немає обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги по цій справі.

Відповідно до п.2.14 зазначеної Постанови №4, рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України «Про господарські товариства», статтею 35 Закону України «Про акціонерні товариства», статтею 15 Закону України «Про кооперацію».

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнано порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Але як вбачається з матеріалів справи таких прав акціонера щодо позивача порушено не було. Позивач приймав участь у загальних зборах та мав можливість належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного. Таким чином, позивач мав можливість реалізувати своє право на управління акціонерним товариством (відповідачем у справі) шляхом участі у загальних зборах 28.07.2022, у тому числі голосуванні з питань порядку денного тощо.

А тому суд вважає безпідставною аргументацію позивача у позові, що «прийняття рішення про скликання позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Укренергомашини», які відбулися 28.07.2022, дирекцією, а не Наглядовою радою Товариства, призвело до очевидного порушення права Позивача на участь в управлінні Товариством, зокрема права на захист Наглядовою радою його інтересів, які полягають в обґрунтованому очікуванні на дотримання процедури скликання та проведення загальних зборів». Тобто, не зрозуміло яким чином конкретно порушені інтереси позивача, які полягають в обґрунтованому очікуванні на дотримання процедури скликання та проведення загальних зборів, якщо позивач взяв участь у загальних зборах та мав можливість підготуватися до них.

Так, у справі №922/2416/21 позивач-акціонер серед іншого просив суд визнати недійсними рішення загальних зборів АT. Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 07.06.2022 у цій справі касаційну скаргу позивача-акціонера за без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову - без змін.

Ceрeд обґрунтування позиції Верховного Суду при цьому слід відзначити наступне:

«Відповідно до пункту 8 статті 2, статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства" корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами. Кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

У частині 1 статті 50 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, iнших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття. Суд має право з урахуванням усіх обставин справи залишити в силі оскаржуване рішення, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує рішення.

Отже, рішення загальних зборів акціонерного товариства може бути оскаржено в судовому порядку, якщо: 1) само по собі прийняте рішення порушує вимоги Закону; 2) порушено порядок прийняття такого рішення.

У статті 50 Закону України "Про акціонерні товариства" прямо та буквально не визначено, що порушення порядку скликання та підготовки проведення загальних зборів (тобто, процедури, що передує прийняттю рішення) може бути підставою для оскарження та визнання недійсним прийнятого рішення.

Водночас стала судова практика виходить з розширювального тлумачення змісту поняття "порядку прийняття рішення" та визначає, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства є: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів (пункт 17 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 № 13; пункт 54 постанови ВП ВС від 04.02.2020 у справі № 915/540/16).

Велика Палата Верховного Суду прямо вказує, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання (пункт 67 постанови ВП ВС від 28.01.2020 у справі № 924/641/17), але зауважує та конкретизує, що права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо (пункт 54 постанови ВП ВС від 04.02.2020 у справі № 915/540/16)».

Під час загальних зборів 28.07.2022, про що й свідчать додатки до позову, було розглянуто 33 питання щодо діяльності відповідача. Відтак, визнання цих загальних зборів недійсними призведе у свою чергу не тільки до порушення інтересів відповідача та нормального ходу його господарської діяльності, але й призведе до порушення прав інших акціонерів відповідача, які, як і позивач, брали участь у цих загальних зборах та мають ті чи інші очікування від прийнятих рішень або ці рішення мають бути реалізовані безпосередньо в їх інтересах, як, Наприклад, рiшення з питання №9 щодо розподілу прибутку позивача, отриманого в за результатами його діяльності у 2021 році, за яке проголосували 100% усіх голосуючих акцій на загальних зборах, відповідно, включаючи й акції позивача.

Що ж стосується зазначення позивачем, що його пропозиції до проекту порядку денного загальних зборів, які відбулися 28.07.2022, не були включені, то слід зазначити, що дана обставина є предметом розгляду по іншій справі, яка розглядається у Господарському суді Харківської області - №922/1510/22. Серед позовних вимог якої позивач вимагає провести позачергові загальні збори акціонерів відповідача з питань, у включенні яких до проекту порядку денного загальних зборів, які відбулися 28.07.2022, було відмовлено. Тому у будь-якому випадку права позивача з цього приводу будуть захищені у судовому порядку, якщо на це будуть підстави.

Щодо відсутності обґрунтувань позивача, яким чином кожне з рішень, прийнятих на загальних зборах акціонерів порушило його права, як акціонера відповідача слід зазначити наступне.

Зміст ч.1 ст. 50 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 №514-VI дає однозначний висновок, що рішення загальних зборів акціонерів, порядок його прийняття має оскаржити не будь-який акціонер, а лише той, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням. Суд має право з урахуванням усіх обставин справи залишити в силі оскаржуване рішення, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує рішення.

Отже навіть, якщо щодо прийнятого рiшення мають місце будь-які порушення, включаючи процедурні, сам по собі цей факт не дає право акціонеру вимагати задоволення вимоги щодо оскарження такого рішення.

Натомість у справі, що розглядається позивач лише зазначає про очевидне порушення його прав на участь в управлінні відповідачем, зокрема права на захист наглядовою радою його інтересів, які полягають в обґрунтованому очікуванні на дотримання процедури скликання та проведення загальних зборів.

При цьому позивач:

- не зазначає, яке саме обґрунтоване очікування він має на увазі, зважаючи, що він узяв участь у загальних зборах, включаючи голосування, та мав можливість належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного

- не наводить аргументів, чому абсолютно усі з прийнятих рішень по 33 розглянутим питанням порушують його права та охоронювані законом інтереси;

- не конкретизує, яким чином його права та охоронювані законом інтереси порушує кожне з прийнятих рішень з розглянутих питань на позачергових загальних зборах, які відбулися 28.07.2022;

- не вказує, чому позивач мав очікування лише з приводу діяльності наглядової ради і чому та яким чином вона, як і діяльність інших органів вплинула на порушення його прав на участь в управлінні відповідачем.

Відсутність даних обґрунтувань доводить необґрунтованість позовних вимог, що жодним чином не спростовується наведеними позивачем у відповіді на відзив прикладами судової практики Верховного Суду України.

До того ж наведені приклади постанов Верховного Суду України не є судовими рішеннями в подібних правовідносинах.

Так, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав я, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п.32 постанови від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16; п.38 постанови від 25.04.2018 у справі № 925/3/7, п.40 постанов від 25.04.2018 у справі № 910/24257/16).

Так у справі №924/641/17, про яку зазначає позивач у відповіді на відзив, розглянуто питання про визнання недійсним та скасування рішення ради колективного малого підприємства. Отже, у даному випадку відсутня тотожність суб`єктного складу учасників відносин порівняно із справою, що розглядається, такі правовідносини не врегульовані нормами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 №514-VI. Але при цьому у тій справі у Постанові від 28.01.2020 Велика Палата Верховного Суду право позивача на звернення до суду ставить у залежність від порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів та необхідності їх захисту через це (див. п. 33, 35, 37).

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2020 по справі №912/712/19 порівняно із справою, що розглядається встановлений більш широкий об`єкт правового регулювання, оскільки підтверджені конкретні факти порушення прав позивача-акціонера, наявність яких ним обґрунтовувалася. Зокрема, встановлені наступні факти порушень його прав: позивач був позбавлений можливості ознайомитися з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного (п.4.6); безпідставне скасування попередніх рішень загальних зборів та наглядової ради товариства за відсутності судових рішень про таке скасування, оскільки це суперечить презумпцii легітимності рішень органів управління юридичної особи (п.4.7); винесення на розгляд загальних зборів товариства питання про схвалення значних правочинів за наявності судових справ про визнання таких правочинів недійсними (п.4.8), не було повідомлено про ринкову ціну акцій, за якою би позивач міг реалізувати своє право вимоги та не було надано на ознайомлення проект договору про продаж акцій (п.4.9).

Також слід зазначити, що згідно п.33-36 Постанови від 24.01.2022 по справі №903/326/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив наступне:

«33. Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

34. Однак не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

35. Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

36. Зокрема, права акціонера товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не міг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку також порушує його права, зокрема право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними».

Отже Верховний Суд ставить у пряму залежність наявність підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів при наявності порушень внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів від наявності порушення конкретних прав акціонера, як-то неможливість позивача-акціонера взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах.

Факти наявності таких порушень у справі, що розглядається позивачем не наводяться.

Стосовно посилання про накладання арешту на акції, через який позивач не має самостійного права реалізовувати права акціонера слід зазначити, що дійсно ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави про арешт майна від 03.10.2022 по справі №554/10511/22; провадження №1-кс/554/11544/2022 було накладено арешт на корпоративні права ТОВ Сварог Ессет Менеджмент на 64817590 шт. простих бездокументарних іменних акцій AT Українські енергетичні машини в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000031 від 15.09.2022 за ч.4 ст.111-1 (Колабораційна діяльність) Кримінального кодексу України.

Тобто арешт накладений на усі акції відповідача, що належать позивачу.

За даною нормою винна особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності за передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та/або провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Арештоване майно передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним в порядку та умовах визначених ст.ст.19, 21, 21-1 Закону України Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Однак, на момент скликання та проведення зборів 28.07.2022 та на момент звернення позивача до суду з цим позовом такі арешти були відсутні.

Доказів вирішення питання щодо вилучення майна позивача (акцій та пов`язаних з ними корпоративних прав) на користь держави також надано не було.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на позивача.

Інших судових витрат позивачем заявлено не було.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, ст. ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 185, 191, 192, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управлінням активами "Сварог Ессет Менеджмент" (01601, м. Київ, вул. Госпітальна, 12Д, ).

Відповідач - Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 199, )

Повне рішення складено "08" лютого 2023 р.

Суддя С.А. Прохоров