УХВАЛА

м. Київ

15.02.2023Справа № 916/98/23

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши

заяву Міністерства оборони України

про забезпечення позову

у справі № 916/98/23

за позовом Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр.-т. Повітрофлотський, 6)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акумуляторно-батарейні системи" (01014, місто Київ, Військовий проїзд, будинок 1)

про стягнення 10 474 840,54 грн

ВСТАНОВИВ:

05.01.2023 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Міністерства оборони України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АКУМУЛЯТОРНО-БАТАРЕЙНІ СИСТЕМИ» 10474840,54 грн заборгованості, з яких 7368960,00 грн сплаченої попередньої оплати за непоставлений товар та 3105880,54 грн штрафних санкцій, у зв`язку із неналежним виконанням умов укладеного 28.06.2022 р. договору № 286/1/22/25 в частині своєчасної поставки оплаченого товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.01.2023 позовні матеріали Міністерства оборони України передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

В межах вказаного позову Міністерством оборони України заявлено про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом подання відповідної заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи раніше визначеному складу суду від 13.02.2023 для розгляду заяви Міністерством оборони України про вжиття заходів забезпечення позову визначено суддю Літвінову М.Є.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що оскільки відповідачем за Договором про закупівлю товару від 28.06.2022 № 286/1/22/25 не було виконано свої зобов`язання в строки передбачені Договором, чим було порушено низку вимог чинного законодавства, враховуючи неналежне виконання своїх зобов`язань ТОВ "Акумуляторно-батарейні системи", є очевидні підстави вважати, що така позиція ТОВ "Акумуляторно-батарейні системи" може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з положеннями якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до усталеної практики господарських судів при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Суд зазначає, що позивачем (заявником) не доведено суду належними та допустимими доказами існування обставин, які є підставами для накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача.

Так, подана заявником заява про забезпечення позову обґрунтована тими обставинами, що ТОВ "Акумуляторно-батарейні системи" не виконало свої зобов`язання за Договором про закупівлю товару від 28.06.2022 № 286/1/22/25.

Втім, суд зазначає, що наведені заявником обставини не свідчать про те, що грошові кошти та майно, наявне у ТОВ "Акумуляторно-батарейні системи", можуть зникнути, зменшитися за кількістю, так само як і не доведено, що останнім вчиняються будь-які дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду у даній справі (у випадку його задоволення).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Міністерства оборони України про забезпечення позову.

У разі виникнення дійсних належним чином підтверджених обставин, які були б достатніми для забезпечення позову, заявник не позбавлений права та можливості звернутись з відповідною заявою до суду в процесі розгляду спору.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Міністерства оборони України про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили 15.02.2023 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

СуддяМ.Є. Літвінова