ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.02.2023м. ДніпроСправа № 904/4276/22
Без виклику (повідомлення) учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №09/11 від 16.11.2022 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноилтрейд" заборгованості на загальну суму 89 524,70 грн., з яких:
- 65 040,47 грн. 20% річних за загальний період з 11.07.2022 по 12.09.2022;
- 24 484,23 грн. інфляційні втрати за липень та серпень 2022 року.
Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, а саме витрати по сплату судового збору у сумі 2 481,00 грн. та витрати на правову допомогу (орієнтовно розмір витрат 15 000,00 грн.).
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №57 від 07.07.2022 щодо своєчасної оплати за товар отриманий за видатковими накладними:
- №227 від 10.07.2022 на суму 2 641 635,95 грн.;
- №234 від 11.07.2022 на суму 962 373,94 грн.;
- №239 від 12.07.2022 на суму 720 113,82 грн.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/4276/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноилтрейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" 65 040,47 грн. 20% річних, 24 484,23 грн. інфляційних втрат та витрати по сплату судового збору у сумі 2 481,00 грн.

За допомогою системи "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області 14.02.2023 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" про ухвалення додаткового рішення у справі №904/4276/22. Позивач просить суд здійснити розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

За приписами ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву позивача про відшкодування судових витрат, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" (далі - клієнт, позивач) та Адвокатом Хотенко Дар`єю Сергіївною (далі - адвокат) укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір) відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.4.1 договору отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.

Згідно з п.4.2 договору при визначенні розміру гонорару враховується:

- Обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення;

- Ступінь складності правових питань, що стосуються доручення;

- Вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання;

- Необхідність виїзду у відрядження;

- Важливість доручення з точки зору інтересів клієнта;

- Особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення;

- Характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом;

- Професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката.

Крім оплати гонорару, клієнт відшкодовує адвокату всі витрати, понесені ним у зв`язку з виконання договору (далі - витрати). Такі витрати включають: видатки на міжнародний та/або міжміський зв`язок; витрати на факсимільний зв`язок, поштові витрати; фотокопіювання, транспортні та відрядні витрати; переклад на іноземні мови та з іноземних мов; витрати на оплату праці експертів, консультантів із спеціальних питань; інші витрати, пов`язані з наданням послуг (п.4.3 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Договір діє до моменту фактичного виконання доручення або до моменту розірвання договору (п.5.1 договору).

У додатковій угоді від 01.08.2022 сторони, з врахуванням положень розділу 4 договору, погодили орієнтовний розмір винагороди адвоката за надання видів правової допомоги (послуг) договором:

1) усна юридична консультація (тривалістю до 1 години) - 500,00 грн.;

2) письмова юридична консультація (обсягом до 2 сторінок) - 750,00 грн.;

3) письмова юридична консультація (обсягом понад 2 сторінки та/або із питання підвищеної складності) - 1 300,00 грн.;

4) досудове врегулювання спору, супровід у перемовинах, медіація, мирова угода - від 2 000,00 грн.;

5) написання претензій, вимог про стягнення заборгованості - від 3 000,00 грн.;

6) написання позовної заяви - від 5 000,00 грн.;

7) написання апеляційної, касаційної скарг - від 9 000,00 грн.;

8) написання пояснень, заперечень - від 1 500,00 грн.;

9) написання листів, звернень, заяв, клопотань та ін. - від 500,00 грн.;

10) підготовка та направлення адвокатського запиту - 600,00 грн.;

11) ознайомлення з матеріалами справи - від 900,00 грн.;

12) представництво інтересів в суді (одне засідання) - від 1 500,00 грн.;

13) юридичний супровід виконавчого провадження - від 2 500,00 грн.;

14) представництво інтересів у виконавчій службі - від 1 000,00 грн.

Винагорода за інші види правової допомоги (послуги), що можуть бути надані в контексті виконання окремо погоджується сторонами (п.2 додаткової угоди).

Приймання-передача наданої клієнту правової допомоги (послуг) за договором буде здійснюватися шляхом підписання сторонами Актів приймання-передачі (п.3 додаткової угоди).

Гонорар адвоката з договором буде складатись із суми винагород за всі види правової допомоги надані в контексті виконання договору (п.4 додаткової угоди).

Гонорар адвоката може бути виплачений клієнтом після фактичного виконання доручення або відповідно до графіку оплат, що буде додатково погоджений між сторонами (п.5 договору).

Також позивач в якості доказів понесених ним витрат на професійну правничу допомогу надав суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН№5276 від 27.10.2021, ордер серія АН№1088253 від 14.11.2022 та Акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 14.02.2023.

Відповідно до Акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 14.02.2023 в процесі виконання своїх зобов`язань по договору, в межах врегулювання взаємовідносин із контрагентом ТОВ "Саноилтрейд" (справа №904/4276/22), адвокат надав клієнту наступні види правової допомоги на загальну суму 10 000,00 грн.:

1) Усна юридична консультація (тривалістю до 1 години), 26.09.2022, 11.09.2022 - 1 000,00 грн.;

2) Написання претензії про стягнення заборгованості з ТОВ "Саноилтрейд" - 3 000,00 грн.;

3) Написання і подача позовної заяви про стягнення заборгованості з ТОВ "Саноилтрейд" - 5 000,00 грн.;

4) Написання та направлення заяви про роз`яснення стану розгляду судової справи №904/4276/22 - 500,00 грн.;

5) Написання та направлення заяви про постановлення додаткового рішення по справі №904/4276-22 - 500,00 грн.

Позивач просить відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Положеннями частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до пункту 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 5, 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

У рішенні ЄСПЛ від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Здійснивши аналіз ціни позову предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, суд дійшов висновку, що складності у розгляді справи не виникло.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений у заяві про стягнення судових витрат та встановлено, що відсутні докази написання претензії про стягнення заборгованості з ТОВ "Саноилтрейд" адвокатом оскільки матеріали справи містять лише претензію №06/08 від 29.09.2022 за підписом директора ТОВ "Агрофірма Дніпро" Клименко А.В.

Крім того, написання і подача позовної заяви про стягнення заборгованості з ТОВ "Саноилтрейд" - 5 000,00 грн. є явно завищеним, зважаючи на невелику кількість документів (1 договір, 3 накладні), справа є не складною.

Слід зазначити, що надання правової допомоги це професійний обов`язок адвоката, який знає закон та судову практику, спори про стягнення 20% річних та інфляційних втрат не є складними, за цією категорією спорів склалася усталена судова практика.

Представлені суду докази в підтвердження надання позивачу адвокатських послуг, пов`язаних з розглядом даної справи, не є безумовною підставою для відшкодування витрат в заявленому розмірі, адже розмір відповідних витрат має, крім іншого, відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, обґрунтованими суд вважає вимоги позивача в частині відшкодування витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги у розмірі в розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 241, 244, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноилтрейд" (53100, Дніпропетровська область, Софіївський район, смт. Софіївка, вул. Криворізька, буд. 3, ідентифікаційний код 38200058) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дніпро" (52020, Дніпропетровська область, Дніпровський район, сільрада Чумаківська, комплекс будівель та споруд, будинок 1-Д, ідентифікаційний код 30691606) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового додаткового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.М. Бондарєв