ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" лютого 2023 р. м. Рівне Справа № 918/950/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз"

до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція"

про стягнення в сумі 420 530 грн. 92 коп.

та розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз"

про стягнення 15 573 грн. 35 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Мороз Алла Миколаївна (поза межами приміщення суду);

Від відповідача: Годицький Альберт Ігорович (поза межами приміщення суду).

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

14 листопада 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" (далі - позивач, відповідач за зустрічним позовом) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" (далі - відповідач, позивач за зустрічним позовом) про стягнення в сумі 420 530 грн. 92 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ст. 193 ГК України, ст. ст. 11, 512, 513, 514, 525, 516, 526, 530, 610 ЦК України, просить стягнути 351 330 грн. 00 коп. основної заборгованості, 7 137 грн. 31 коп. 3% річних та 62 063 грн. 61 коп. інфляційних втрат, за неналежне виконання договору поставки від 06 серпня 2021 року № 53-122-01-21-11084.

Як на підставу позову позивач вказує на неналежне виконання умов договору відповідачем, зокрема не проведення останнім коштів за поставлений та отриманий товар, у зв`язку з чим позов просить задоволити в повному обсязі.

В судовому засіданні 10 лютого 2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та з підстав наведених у позовній заяві. Окрім того представник позивача просив суд відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви.

Відповідач в свою чергу не погоджуючись з позовними вимогами позивача, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає наступні обставини.

Відповідач зазначає, що зобов`язання щодо оплати видаткової накладної № 2683 від 24 грудня 2021 року на суму 335 694 грн. 00 коп. частково погашено на суму 51 906 грн. 00 коп.

Окрім того, на думку відповідача, у останнього не виникло зобов`язання по оплаті за продукцію поставлену згідно видаткової накладної № 493 від 27 червня 2022 року на суму 15 636 грн. 00 коп. оскільки, в порушення умов договору, зареєстровану ЄРПН податкова накладна № 117 від 18 липня 2022 року сформована з порушенням вимог, передбачених пунктами 187.1. 201.1 ПКУ, а саме, у податковій накладній невірно зазначено дату складання податкової накладної, що не дає права відповідачу на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, та як наслідок, унеможливлює здійснення оплати за поставлену згідно видаткової накладної № 493 від 27 червня 2022 року продукцію на суму 15 636 грн. 00 коп.

Також відповідач зазначає про безпідставність розміру заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат по оплаті за продукцію поставлену згідно видаткової накладної № 2683 від 24 грудня 2021 року на суму 335 694 грн. 00 коп., оскільки при здійсненні розрахунку зазначених компенсаційних нарахувань позивачем не враховано положення частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України.

Отже, на думку відповідача, позивачем порушено вимоги Податкового кодексу України невірно розраховано суми відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, підстави для стягнення коштів з відповідача за поставлений товар згідно видаткової накладних, по якій не зареєстровано податкове зобов`язання, відсутні, тому, відповідач позовні вимоги заперечує у повному обсязі та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Позивач, не погодившись із викладеними відповідачем твердженнями у відзиві на позовну заяву подав до суду відповідь на відзив наступного змісту.

Вимога позивача щодо стягнення нарахованих на суму боргу у розмірі 335 694 грн. 00 коп., згідно видаткової накладної № 2683 від 24 грудня 2021 року, сум 3% річних та інфляційних збитків є правомірною, оскільки кінцевий строк оплати поставленої продукції за видатковою накладною № 2683 від 24 грудня 2021 року у сумі 335 694 грн. 00 коп., сплив на дату 19 лютого 2022 року. Як слідує з умов п. 6.1. договору оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію. Ярлик на придатну продукцію, поставлену згідно з видатковою накладною № 2683 від 24 грудня 2021 року, оформлено 05 січня 2022 року.

Відтак, строк розрахунку за поставлену продукцію розпочався з 06 січня 2022 року.

Щодо зобов`язання по оплаті товару за видатковою накладною № 493 від 27 червня 2022 року позивач зазначає, що відповідно до норм податкового законодавства вбачається, що права замовника за договором (відповідача) у разі нездійснення постачальником за договором реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної підлягають захисту шляхом подання відповідачем до податкового органу, разом з податковою декларацією за відповідний звітний податковий період, заяви зі скаргою на дії відповідача.

Позивачем складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за фактом поставки товару згідно з видатковою накладною № 493 від 27 червня 2022 року, однак, допущено технічну помилку в обов`язкових реквізитах - даті складання такої, замість 27 червня 2022 року вказано 18 липня 2022 року. При цьому відповідачем лише за фактом звернення Позивача до суду в зв`язку з довготривалим простроченням в оплаті поставленого товару, і разом з відзивом направлено лист № 17137/041 від 21 листопада 2022 року в якому вказано про наявність помилки у видатковій накладній та сформовано запит на її виправлення. Однак, визначеної податковим законодавством процедури оскарження не проведено.

На думку позивача, доказів того, що у зв`язку із такою нереєстрацією податкової накладної відповідач не зміг зарахувати до податкового кредиту суму ПДВ не надано.

Зважаючи на вказані твердження позивача викладених у відповіді на відзив, відповідач непогоджуючись з вказаною позицією позивача подав до суду заперечення на відповідь на відзив наступного змісту.

Відповідач зазначає, що зареєстрована у ЄРПН податкова накладна № 117 від 18 липня 2022 року сформована з порушенням вимог, передбачених пунктами 187.1, 201.1 ПКУ, а саме: у податковій накладній невірно зазначено дату складання податкової накладної.

Окрім того, відповідач стверджує, що згідно пункту 6.1. договору, оплата проводиться за умови реєстрації постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН.

Зважаючи на викладені обставини, відповідач зазначає, що у останнього не виникло зобов`язання здійснити оплату за поставлену позивачем продукцію згідно видаткової накладної № 493 на суму 15 636 грн. 00 коп.

Окрім того, відповідач звертає увагу суду на те, що суму основного боргу за поставлену продукцію по договору поставки № 53-122-01-21-11084 від 06 серпня 2021 року згідно видаткової накладної № 2683 від 24 грудня 2021 року на суму 335 694 грн. 00 коп. погашено шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача згідно платіжних доручень № 14750 від 13 грудня 2022 року на суму 69 330 грн. 00 коп., № 15177 від 20 грудня 2022 року на суму 50 000 грн. 00 коп., № 15278 від 22 грудня 2022 року на суму 67 048 грн. 00 коп.

Окрім того, Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" подано зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" про стягнення 15 573 грн. 35 коп., яка обґрунтована, тим що, Товариство з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" (відповідач за зустрічним позовом) не виконано зобов`язань визначених договором поставки № 53-122-01-21-11084 від 06 червеня 2021 року, а саме не належне виконання договору в частині строків поставки товару та не поставлення продукції на суму 7 440 грн. 00 коп., що у свою чергу на думку відповідача (позивача за зустрічним позовом) призвело до виникнення у останнього відповідно до п. 9.1. договору поставки № 53-122-01-21-11084 від 06 червеня 2021 року права нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз пені у сумі 13 958 грн. 03 коп. та штрафу у розмірі 1 615 грн. 32 коп.

Зважаючи на вищевикладені обставини, відповідач за зустрічним позовом позовів вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

В судовому засіданні 04 жовтня 2022 року представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог позивача та підтримав подану зустрічну позовну заяву.

Не погоджуючись із поданим зустрічним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" подало до суду заперечення які обґрунтовані наступними обставинами.

Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що позивачем за первісним позовом та не спростовується відповідачем за первісним позовом, Постачальник виконав свої зобов`язання з поставки продукції за договором на суму 335 694 грн. 00 коп. (що підтверджується видатковою накладною № 2683 від 24 грудня 2021 року) та на суму 15 636 грн. 00 коп. (що підтверджується видатковою накладною № 493 від 27 червня 2022 року).

З огляду на п. 8.4. договору під датою поставки продукції є дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем. Відтак, зобов`язання з поставки продукції виконані відповідачем за зустрічним позовом на дати 24 грудня 2021 року згідно видаткової накладної № 2683, 27 червня 2022 року згідно видаткової накладної № 493.

При цьому позивач за зустрічним позовом зазначає, що поставка продукції згідно видаткової накладної № 2683 відбулась не на дату 24 грудня 2021 року, а на дату 30 грудня 2021 року, на яку, власне, і розраховує штрафні санкції за прострочення поставки, що не відповідає наявним у матеріалах справи доказам.

Отже, відповідачем за зустрічним позовом проведено контррозрахунок нарахованих позивачем за зустрічним позовом штрафних санкцій щодо поставленої продукції за видатковою накладною № 2683 від 24 грудня 2021 року, відповідно до якого сума пені за прострочення поставки продукції складає 8 056 грн. 66 коп.

Щодо нарахованих позивачем за зустрічним позовом штрафних санкцій за прострочення поставки продукції за видатковою накладною № 493 від 27 червня 2022 року відповідач за зустрічним позовом зазначає, що вказана вимога є безпідставною та не підлягає задоволення з огляду на наступне.

Згідно п. 13.1. договору всі зміни та доповнення до Договору будуть вважатися діючими, якщо вони оформлені додатковими угодами до даного Договору.

Як підтверджується даними електронного майданчика закупівель prozorro.gov.ua, сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 13 червня 2022 року до договору за предметом внесення змін до договору щодо покращення якості предмета закупівлі без зміни ціни, а саме заміна комутаторів (позиції п. 17 та п. 18 специфікації - додатку № 1 до договору) на комутатори з покращеними характеристиками, в зв`язку з чим додаток № 1 до договору поставки № 53-122-01-21-11084 від 06 серпня 2021 року специфікація № 1 та Додаток № 2 до договору - Технічна специфікація викладені у новій редакції.

Відповідач за зустрічним позовом стверджує, що підписанням додаткової угоди № 1 до договору останнім та позивачем за первісним позовом узгоджено новий строк поставки продукції, перелік якої передбачений у видатковій накладній № 493 від 27 червня 2022 року.

Крім того, позивачем за первісним позовом, на дату 06 травня 2022 року № 01/06-2022 сповіщено відповідача за первісним позовом про неможливість поставки однієї з позицій специфікації - додатку № 1 до договору, а саме: № п/п: 8 Код товару згідно з УКТ ЗЕД: Найменування товару: Бездротова точка доступу DWL-6610AP/A ГОСТ, ОСТ, ДСТУ, ТУ.У, креслення, виробник тощо: D-Link Од. вим.: шт Кіль-ть: 1 Ціна за одиницю без ПДВ: 6 200,00 грн. Сума, без ПДВ: 6 200,00 грн, у зв`язку із вказаним, необхідності укладення сторонами додаткової угоди № 2 до договору за предметом виключення з умов специфікації - додатку № 1 до договору позиції продукції, що не може бути поставлена.

Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що з умов листування, видалення позиції продукції, яка не може поставлена, мало відбутись шляхом підписання між сторонами додаткової угоди № 2 до договору. Зі сторони відповідача за первісним позовом підготовлений та направлений позивачем за первісним позовом для узгодження і підписання проект додаткової угоди № 2 до договору не підписано.

Зважаючи на вищевикладені обставини, відповідач за зустрічним позовом позовів вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

Позивач за зустрічним позовом із вказаними вище запереченнями відповідача за зустрічним позовом не погодився зважаючи на наступні обставини.

Складання видаткової накладної постачальником продукції є одноособовою дією та обов`язком такого постачальника при відвантаженні відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Податкового кодексу України, оскільки при складанні вищевказаного документу, постачальником відповідно вказується дата його складання, яка є обов`язковим реквізитом зазначеного документу.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що пунктом 3.1. договору поставки № 53-122-01-21-11084 від 06 серпня 2021 року встановлено, що продукція доставляється на, умовах DDP згідно Інкотермс-2010. Відповідно пункту 8.4. договору датою поставки є дата підписання видаткової накладної вантажоодержувачем продукції, тобто дата фактичної, передачі продукції вантажоодержувачу в місці поставки.

Позивач за зустрічним позовом звертає увагу суду не те, що на доданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" до позовної заяви видаткових накладних, відповідно до п. 8.4. договору, у графі "отримав(ла)", працівниками вантажоодержувача - проставлена дата фактичного отримання продукції від постачальника 30 грудня 2021 року за видатковою накладною № 2683 від 24грудня 2021 року та 30 червня 2022 року за видатковою накладною № 493 від 27 червня 2022 року.

Враховуючи зазначене, на думку позивача за зустрічним позовом посилання відповідача за зустрічним позовом, що поставка продукції здійснювалась саме в дати одноособового складання останнім видаткових накладних є безпідставним та не відповідає фактичним обставинам справи.

Окрім того, позивач за зустрічним позовом заперечує, твердження відповідача про те, що додатковою угодою № 1 від 13 червня 2022 року до договору поставки № 53-122-01-21-11084 від 06 серпня 2021 року сторони змінили строки поставки продукції по договору є безпідставним та необґрунтованим, оскільки жодною умовою додаткової угоди сторони не вносили змін щодо строку поставки за договором.

При цьому також зазначає, що період, за який нараховано пеню та, штраф за прострочення поставки продукції закінчився раніше ніж укладена вказана додаткова угода.

Заяви та клопотання у справі.

28 листопада 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача в порядку ст. 165 ГПК України надійшов відзив на позову заяву, в якому останній призовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити. Окрім того, 28 листопада 2022 року до відділі канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява.

19 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи претензії № 3189/001-юр від 23 лютого 2022 року, списку № 1921 згрупованих поштових відправлень та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

20 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача в порядку ст. 166 ГПК України надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому останній спростовує доводи викладені у відзиві та просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

23 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача в порядку ст. 165 ГПК України надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

16 січня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи накладної № 125 від 27 червня 2022 року, квитанцію про реєстрацію податкової накладної № 125 від 27 червня 2022 року, розрахунок коригування № 228 від 16 грудня 2022 року.

08 лютого 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05 грудня 2022 року, зокрема: відкладено підготовче засідання на 20 грудня 2022 року прийнято зустрічну позовну заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" про стягнення 15 573 грн. 35 коп. до спільного розгляду з первісним позовом; зустрічний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 918/950/22.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2022 року відкладено підготовче засідання на 26 грудня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26 грудня 2022 року відкладено підготовче засідання на 16 січня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16 січня 2023 року закрито підготовче провадження по розгляду позовної заяви у справі № 918/950/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" про стягнення в сумі 420 530 грн. 92 коп. та розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" про стягнення 15 573 грн. 35 коп. та призначено розгляд справи № 918/950/22 до судового розгляду по суті на 23 січня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23 січня 2023 року відкладено розгляд справи 918/950/22 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 30 січня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30 січня 2023 року відкладено розгляд справи 918/950/22 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 10 лютого 2023 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов первісний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

06 серпня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" (далі - постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" (далі - замовник) укладено договір поставки № 53-122-01-21-11084 (далі - договір).

В порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (додаток № 1 до договору) (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору загальна сума договору (вартість продукції) становить 357 770 грн. 00 коп. Кількість продукції та ціна за одиницю продукції вказана у специфікації № 1(додаток № 1) до даного договору (п. 2.3. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору сторонами погоджено, що продукція поставляється постачальником в строк по 30 листопада 2021 рокую

Кількість та асортимент продукції визначається специфікацією до даного договору (п. 4.1. договору).

Оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вихідного контролю продукції для ВП Компанії" за умови реєстрації постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію. (п. 6.1. договору).

Постачальник зобов`язується скласти належним чином оформлену податкову накладну зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) протягом терміну встановленого п. 201.10 ПКУ (п. 6.4. договору)

Відповідно до п. 9.1. договору у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язується сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками. Строк дії даного договору - по 30 червня 2022 року, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків.

Окрім того 13 червня 2022 року сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору в частині змін щодо якості предмета закупівлі, технічної специфікації, решту умов договору поставки залишено без змін.

На виконання зобов`язань за договором позивач здійснював поставки товару, що підтверджується видатковою накладною № 2683 від 24 грудня 2021 року та № 493 від 27 червня 2022 року.

Однак, в порушення договірних зобов`язань, вартість поставленого за видатковими накладними товару відповідачем в повному обсязі не сплачена.

Загальний розмір заборгованості за договором станом на день подання позовної заяви складає 351 330 грн. 00 коп.

Окрім того, на підставі ст. 625 ЦК України зважаючи на вказані вище прострочення у розрахунках за поставлений товар, позивач нарахував відповідачу 7 137 грн. 31 коп. 3% річних та 62 063 грн. 61 коп. інфляційних втрат.

Враховуючи викладені обставини та прострочення у розрахунках за договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за порушення строків проведення оплати за поставлений товар та відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем (за первісним позовом) з позовом та є предметом спору у даній справі.

Окрім того, дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви , всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

06 серпня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" (далі - постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" (далі - замовник) укладено договір поставки № 53-122-01-21-11084 (далі - договір).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що продукція поставляється на умовах DDP згідно Інкотермс-2010, місце поставки та вантажоодержувач - 34400, місто Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Відповідно пункту 8.4. договору датою поставки є дата підписання видаткової накладної вантажоодержувачем продукції, тобто дата фактичної передачі продукції Вантажоодержувачу в місці поставки.

В порушення взятих на себе зобов`язань за договором, поставка продукції здійснена частково та з простроченням, а саме 30 грудня 2021 року на суму 335 694 грн. 00 коп. за видатковою накладною № 2683 від 24 грудня 2021 року, 30 червня 2022 року на суму 15 636 грн. 00 коп. за видатковою накладною № 493 від 27 червня 2022 року.

Зобов`язання постачальника щодо поставки продукції на суму 7 440 грн. 00 коп. не виконано.

Пунктом 9.1 договору поставки передбачено обов`язок Постачальника сплатити Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості непоставленої (недопоставлено) продукції за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7 % вказаної вартості.

Зважаючи на вказані вище прострочення по поставці продукції, позивачем за зустрічною позовною на підставі умов договору нараховано відповідачу за зустрічною позовною заявою 13 958 грн. 03 коп. пені та 1 615 грн. 32 коп. штрафу, які просить стягнути з останнього.

Наведені обставини стали причиною позивача із позовом зустрічною позовною заявою до суду та є предметом спору у даній справі.

Джерела права й акти їх застосування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У силу вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76-78 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Аргументуючи позовні вимоги позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки від 06 серпня 2021 року № 53-122-01-21-11084.

В якості доказів вказаних обставини суду надано наступні докази, а саме: копію договору поставки від 06 серпня 2021 року № 53-122-01-21-11084; копію додаткової угоди до договору № 1; копію видаткової накладної № 2683 від 24 грудня 2021 року; копію видаткової накладної № 493 від 27 червня 2022 року; копію ярлика на придатну продукцію, поставлену згідно накладниз № 2683, № 493.

На підставі вказаних доказів судом встановлено, а саме: факт виникнення між сторонами договірних відносин з поставки товару; факт передачі позивачем товару відповідачу; факт отримання відповідачем товару; факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань по оплаті за поставлений товар.

Згідно до розрахунку заборгованості станом час звернення позивачем з позовом до суду заборгованість відповідача перед останнім за поставку товару становить 351 330 грн. 00 коп.

Однак, судом встановлено, що відповідно платіжних доручень № 13488 від 10 листопада 2022 року на суму 51 906 грн. 00 коп., № 14256 від 30 листопада 2022 року на суму 97 410 грн. 00 коп., № 14750 від 13 грудня 2022 року на суму 69 330 грн. 00 коп., № 15177 від 20 грудня 2022 року на суму 50 000 грн. 00 коп., № 15278 від 22 грудня 2022 року на суму 67 048 грн. 00 коп. - заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену продукцію, відповідно до видаткової накладної № 2683 від 24 грудня 2021 року є погашеною.

Вказані обставини позивачем не заперечено.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 231 ГПК України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Отже, судом встановлено, що предмет спору в частині стягнення 335 694 грн. 00 коп. основної заборгованості по договору відсутній, тому, провадження в даній частині позову підлягає до закриття.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по видаткової накладної № 493 від 27 червня 2022 року, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що у відповідача не виникло зобов`язання по оплаті за продукцію поставлену згідно видаткової накладної № 493 від 27 червня 2022 року на суму 15 636 грн. 00 коп. оскільки, в порушення умов договору, зареєстрована у ЄРПН податкова накладна № 1 117 від 18 липня 2022 року сформована з порушенням вимог, передбачених пунктами 187.1. 201.1 ПКУ, а саме, у податковій накладній невірно зазначено дату складання податкової накладної, що не дає права відповідачу на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та як наслідок, унеможливлює здійснення оплати за поставлену згідно видаткової накладної № 493 від 27 червня 2022 року продукцію па суму 15 636 грн. 00 коп.

Згідно пункту 6.4. договору оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником лише за умови реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної у ЄРПН.

Відповідно вимог пунктів 1874. 2014 ПКУ дата складання податкової накладної 27 червня 2022 року замість 18 липня 2022 року.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем направлено на адресу позивача лист № 17137/041 від 21 листопада 2022 року з вимогою сформувати податкове накладне відповідно вимог пунктів 187. 1, 201.1 ПКУ та зареєструвати останню у ЄРПН, а також направити на відповідачу для реєстрації.

Вказані обставини позивачем не спростовано.

Відповідно п.201.1 ПКУ на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням вимоги щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних в встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються такі обов`язкові реквізити: порядковий помер податкової накладної; дата складання податкової накладної; повна або скорочена назва; податковий номер платника податку (продавця та покупця) та додатково числовий номер філії; опис (номенклатура) товарів та їх кількість; ціна постачання без урахування податку: ставка податку та сума податку: загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно пункту 187.1 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбулася будь-яка з подіїя, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку як оплата товарів або дата відвантаження товарів.

Відповідно пункту 201.10 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів платник податку - продавець товарів зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН є для покупця товарів підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Враховуючи вищезазначене вимога про стягнення 15 636 грн. 00 коп. за продукцію поставлену згідно видаткової накладної № 493 від 27 червня 2022 року є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 7 137 грн. 31 коп. 3% річних та 62 063 грн. 61 коп. інфляційних втрат за неналежне виконання зобов`язання по платі за поставлений товар, суд зазначає наступне.

Суд здійснивши власний розрахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА: ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що позивачем не вірно нараховано суму 3 % річних, у зв`язку із їх нарахуванням за вихідні дні.

Нарахована при предв`яленні позову сума інфляційних втрат залишається незмінною у зв`язку з відсутністю заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Отже, зважаючи на викладене, до стягнення з відповідача підлягає наступна відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а саме 6 980 грн. 60 коп. 3% річних та 61 591 грн. 26 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до пункту 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Окрім того, суд оцінює критично посилання відповідача на поставнову КМУ від 03 березня 2023 року № 187 щодо позбавдення останнього можливостіздійснювати платежі за поставлену продукцію до з`ясування належності або неналежності позивача до осіб зазначених у вказаній постанові, оскільки строк виконання зобов`язання відповідача розпочався до початку війни і впровадження з боку держави заходів передбачених у згаданій постанові.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" в частині стягнення 6 980 грн. 60 коп. 3% річних та 61 591 грн. 26 коп. інфляційних втрат, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Щодо зустрічної позовної заяви, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що матеріалами справи стверджено факт порушення взятого відповідачем за зустрічним позовом на себе зобов`язання щодо вчасної поставки продукції, а саме а саме 30 грудня 2021 року на суму 335 694 грн. 00 коп. за видатковою накладною № 2683 від 24 грудня 2021 року, 30 червня 2022 року на суму 15 636 грн. 00 коп. за видатковою накладною № 493 від 27 червня 2022 року.

Окрім того, зобов`язання постачальника щодо поставки продукції на суму 7 440 грн. 00 коп. не виконано.

Вказані обставини відповідачем за зустрічним позовом не спростовано.

Посилання відповідача за зустрічним позовом, що сторонами договору змінено строк поставки додатковою угодою № 1 до договору, суд оцінює критично, оскільки як вбачається із додаткової угоди № 1 до договору внесено зміни щодо покращення якості предмета закупівлі та технічної специфікації. Змін щодо строку поставки продукції у додатковій угоді № 1 не передбачено.

Суд здійснивши власний розрахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА: ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що позивачем за зустрічним позов вірно нараховано суму пені та штрафу.

Зважаючи на вказані вище прострочення по поставці продукції, позивачем за зустрічною позовною на підставі умов договору нараховано правомірно нараховано відповідачу за зустрічною позовною заявою 13 958 грн. 03 коп. пені та 1 615 грн. 32 коп. штрафу.

Суд, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача за зустрічним позовом, тому, останній слід задоволити у повному обсязі.

Порушені права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Отже у первісному позові, невиконання відповідачем зобов`язання в укладених з позивачем правочину порушило інтереси останнього, які полягають у несвоєчасному оплаті за поставлений товар та обумовлює настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення суми відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, відтак позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Щодо зустрічної позовної заяви, суд зазначає, що позивачем за зустрічним позовом доведено порушеного права, що у свою чергу обумовлено настання передбачених законом правових наслідків у вигляді стягнення з відповідача за зустрічним позовом штрафних санкцій.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем за первісним позовом по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 6 307 грн. 97 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем частково погашено основну заборгованість, тому, провадження в частині стягнення 335 694 грн. 00 коп. основної заборгованості підлягає закриттю.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, закриття провадження.

Отже, суд роз`яснює позивачу за первісним позовом, що сума судового збору в сумі 1 272 грн. 55 коп., може повернена останньому на підставі відповідного клопотання.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, який не сплатив відповідачу обумовлені договором кошти у встановлений строк, що призвело до необхідності позивачу звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 4 098 грн. 06 коп. покладає на відповідача за первісним позовом, решта судового збору у зв`язку частковим задоволення позову в сумі 937 грн. 36 коп. покладається на позивача за зустрічним позовом.

Щодо сплаченого судового збору у розмірі 2 481 грн. 00 коп. за подання зустрічної позовної заяви, згідно статті 129 ГПК України останній покладається на відповідача за зустрічним позовом у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задоволити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" (34400, м. Вараш, код. 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз"" (03040, м. Київ, вул. Маричанська, 18, код. 40048577) 6 980 (шість тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 60 коп. 3% річних, 71 523 (сімдесят одна тисяча п`ятсот двадцять три) грн. 39 коп. інфляційних втрат та 4 098 (чотири тисячі дев`яносто вісім) грн. 06 коп. судового збору.

3. Провадження в частині стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз" 335 694 грн. 00 коп. основної заборгованості - закрити.

4. В решті позову відмовити.

5. Зустрічний позов задоволити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Депс Солюшенз"" (03040, м. Київ, вул. Маричанська, 18, код. 40048577) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" (34400, м. Вараш, код. 05425046) 13 958 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 03 коп. пені, 1 615 (одна тисяча шістсот п`ятнадцять) грн. 32 коп. штрафу та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят один) грн. 00 коп. судового збору.

7. Видати накази після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17 лютого 2023 року.

Суддя Войтюк В.Р.