У Х В А Л А

14.02.2023Справа № 910/1783/23

Суддя господарського суду міста Києва Паламар П.І., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролан-Захід Плюс" Львівської області до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

у лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агролан-Захід Плюс" звернулося в суд з позовом до Міністерства юстиції України про оскарження наказу № 253/5 від 17 січня 2023 р. "Про задоволення скарги".

Цим позовом також клопотав про залучення до справи в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Агролан-Захід Плюс МБ" .

Згідно оскаржуваного наказу скасовано рішення про державну реєстрацію змін суб`єкта речового права (оренди) щодо 697 земельних ділянок, сільськогосподарського призначення, які належать фізичним особам.

Тим самим, на думку позивача, відповідачем заперечено правомірність набуття ним права користування вищевказаними земельними ділянками, набуті на підставі договору.

За змістом положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є дією, похідною від фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно.

Вимоги про правомірність рішень у сфері державної реєстрації прав нерозривно пов`язані з наявністю у заявників речових прав та фактично зводяться до захисту таких.

Їх вирішення безпосередньо стосується прав та обов`язків власників земельних ділянок.

Заявлені позивачем вимоги за своїм змістом фактично зводяться до захисту права користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення, які належать фізичним особам.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, обставин у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України)

Водночас, правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 5 ст. 93 ЗК України право користування (оренда, емфітевзис) земельною ділянкою сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу її користувачем без погодження із власником такої земельної ділянки, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного права особи (зокрема, права користування землею), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верхового Суду від 15.05.2018р. у справі №911/4144/16, провадження 12-71-гс18).

Позивач, звернувшись до господарського суду із позовом про визнання протиправним та скасування наказу, яким скасовано рішення про державну реєстрацію змін суб`єкта речового права (оренди) щодо 697 земельних ділянок, що належать на праві власності фізичним особам, заявив про приватноправовий спір, який за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення безпосередньо стосується прав та обов`язків зазначених фізичних осіб.

Оскільки подана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, у відкритті провадження у справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 175, 232-235 ГПК України

у х в а л и в :

у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролан-Захід Плюс" Львівської області відмовити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар