номер провадження справи 34/138/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 Справа № 908/2574/22

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні, без виклику представників сторін, справу № 908/2574/22

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», ідентифікаційний код юридичної особи 36086124 (пр. Степана Бандери, 22, м. Київ, 04073)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», ідентифікаційний код юридичної особи 13622789 (вул. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068)

про стягнення 37 601 грн 32 коп.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експресс Страхування» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою № 07-3.21.5576 від 21.11.2022 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування в сумі 37 601 грн 32 коп., судовий збір та всі інші судові витрати.

У позові позивач просить розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2022 позовну заяву передано для розгляду судді Науменку А.О.

Розглянувши матеріали справи, 15.12.2022 суд ухвалив прийняти справу № 908/2574/22 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позивач та відповідач отримали вказану ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі 26.12.2022.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

У відзиві від 02.01.2023 на позовну заяву відповідач визнає вимогу про стягнення на користь позивача з відповідача 37 601 грн 32 коп. та просить повернути відповідачеві з державного бюджету 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України. У відзиві відповідач також просить відмовити у стягненні витрат на проведення експертизи та зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката до 1 000 грн 00 коп.

Відзив прийнятий судом до розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

22.05.2021 між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», (страховиком, позивачем у справі) та ОСОБА_1 (страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави (далі договір).

За вказаним договором позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з наземним транспортним засобом TOYOTA HighLander, д.н.з. НОМЕР_1 .

Строк дії договору з 26.05.2021 по 25.05.2024.

14.11.2021 о 16 год. 30 хв. м. Києві по вул. Григоренка, 20 в м. Києві, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA HighLander, д.н.з. НОМЕР_1 , що призвело механічні пошкодження транспортних засобів.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль TOYOTA HighLander, д.н.з. НОМЕР_1 , який був застрахований у позивача згідно договору.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.12.2021 у справі № 753/23951/21 водій ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст 124 КУпАП.

Позивачем за заявою від 16.11.2021 власника пошкодженого автомобілю TOYOTA HighLander, д.н.з. НОМЕР_1 було виплачено страхове відшкодування в сумі 40 101,32 грн.

Отже, позивачем свої зобов`язання перед страхувальником за договором виконані.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобілю MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/ 201936256 із лімітом за шкоду майну 130 000 грн 00 коп. та франшизою 2500 грн 00 коп.

Заявою від 20.01.2022 позивач звернувся до відповідача про виплату страхового відшкодування.

Відповідачем відповіді на заяву не надано. Страхове відшкодування на користь позивача не сплачено.

На підставі вищевикладених обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», страхового відшкодування в сумі 37 601 грн 32 коп. та 2 481 грн 00 коп. судового збору було предметом позовних вимог у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані договорами страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

У ст. 9 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР Про страхування визначено, що страховим відшкодуванням є страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно положень ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром)

Як свідчать матеріали справи, зокрема, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 03.12.2021 у справі № 753/23951/2, у ДТП винний водій автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», згідно полісу № ЕР/201936256, і який судовим рішенням визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті даної ДТП пошкоджено застрахований у позивача транспортний засіб, який належить страхувальнику.

На підставі акту огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції, рахунку-фактури від 22.11.2021, акту наданих послуг та страхового акту від 01.12.2021 вартість відновлювального ремонту застрахованого у позивача автомобіля склала 43 834 грн 84 коп.

Позивачем виплачено за заявою страхувальника страхове відшкодування в сумі 40 101 грн 32 коп. (43 834 грн 84 коп. 3 733 грн 52 коп. (франшиза), згідно платіжного доручення № 2675 від 01.12.2021.

За приписами ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма міститься у ст. 27 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР Про страхування та у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст. 1188 ЦК України).

Як вже зазначалось, відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 03.12.2021 р. справа № 753/23951/21 водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП станом на момент ДТП була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/201936256 із лімітом відповідальності 130 000 грн 00 коп. за шкоду заподіяну майну, та франшизою 2 500 грн 00 коп.

Відповідно до ст. 3 Закону України від Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У ст. 6 вказаного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до лімітів полісу, враховуючи вищевикладені обставини та відсутність відповіді відповідача на заяву позивача про виплату страхового відшкодування, позивач правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь суми страхового відшкодування у розмірі 37 601 грн 32 коп. (40 101 грн 32 коп. виплаченого страхового відшкодування 2500 грн 00 коп. франшизи).

Таким чином, судом задовольняються вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 37 601 грн 32 коп. страхового відшкодування.

При цьому, суд враховує, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» у відзиві визнає вимогу позивача про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 37 601 грн 32 коп. завданої в результаті ДТП та просить повернути позивачеві з державного бюджету 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі ст. 130 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 240 грн 50 коп. (2 481 грн 00 коп. *50%).

З урахуванням ст.ст. 129, 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», враховуючи часткове визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору (1 240 грн 50 коп. (2 481 грн 00 коп. *50%)), сплаченого при поданні позову.

Керуючись 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», ідентифікаційний код юридичної особи 13622789 (69068, м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, буд. 34) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», ідентифікаційний код юридичної особи 36086124 (пр. Степана Бандери, 22, м. Київ, 04073) 37 601 (тридцять сім тисяч шістсот одна) грн 32 коп. страхового відшкодування, 1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Повернути з Держбюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», ідентифікаційний код юридичної особи 36086124 (пр. Степана Бандери, 22, м. Київ, 04073) 1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 36487 від 11.11.2022 на загальну суму судового збору 2 481 грн 00 коп., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 908/2574/22.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 13.02.2023.

Суддя А.О. Науменко