ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2023 р. Справа№ 910/5911/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Кравчука Г.А.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: адвокат Кузьменко В.С. (ордер серія АЕ № 1178915 від 03.02.2022);

від відповідача: адвокат Тарасенков В.В. (довіреність № 19 від 22.09.2022)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022, (повний текст складено 22.12.2022)

у справі № 910/5911/22 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»

до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії.

1.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

1.3. 27.09.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій останній просив суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 275 880,00 грн.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції:

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про відшкодування судових витрат відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 02.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 910/5911/22, в якій апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати, заяву відповідача про відшкодування судових витрат задовольнити, стягнути з позивача на його користь судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у загальному розмірі 275 880,00 грн. Крім того, апелянт просить постановити окрему ухвалу щодо судді Господарського суду міста Києва Літвінової М.Є. та довести до відома до Вищої ради правосуддя про допущені вказаною суддею порушення норм процесуального права при розгляді його заяви про відшкодування судових витрат.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, зокрема, не було досліджено обставини, на які банк посилався як на підставу своїх вимог, а також абсолютно не враховано зазначеної відповідачем практики Верховного Суду.

4.2. Апелянт вказує на те, що позивач звертаючись до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання вчинити дії допустив такий вид поведінки як подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, який можна кваліфікувати як зловживання процесуальними правами (справа № 904/6015/20). В рамках справ № 904/6015/20 та № 910/5911/22 позивачем було заявлено аналогічні вимоги з посиланням на ті самі підстави, а саме нібито невиконання відповідачем зобов`язань за договорами доручення.

4.3. Крім того апелянт вважає, що звертаючись із позовом позивач допустив такий вид поведінки як подання завідомо безпідставного позову за відсутності предмета спору, що підпадає під ознаки зловживання процесуальними правами, оскільки станом на дату відкриття провадження у справі всі договори доручення вже було розірвано.

4.4. Вказує на те, що його витрати на правничу допомогу були понесені ним саме для ефективного захисту своїх прав та інтересів, а також вказує на порушення його права на справедливий суд, яке гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 08.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.

5.2. У поданому відзиві позивач зазначає, що стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача. Подання позивачем позовної заяви (звернення позивача до суду за захистом порушеного права) не може свідчити про необґрунтованість дій позивача, оскільки доступ до суду є гарантованим правом особи. Також, позивач посилається на необґрунтованість, непропорційність витрат позивача, недопустимість поданих доказів. Крім того, умови договорів доручень є ясними, а пункти що передбачають право на відмову від договору доручення не є відмовою від права на відмову від договору і тому не можуть визначатись нікчемними.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2023, матеріали апеляційної скарги АТ КБ "Приватбанк" у справі № 910/5911/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Шаптала Є.Ю., Кравчук Г.А.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2023 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/5911/22.

6.3. 01.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріалів справи № 910/5911/22.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/5911/22 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022. Повідомлено учасників справи, що розгляд вказаної апеляційної скарги відбудеться 13.02.2023.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. 03.02.2023 від ТДВ «Страхова компанія «Кредо» на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій викладено прохання "провести судове засідання у справі 910/5911/22, яке відбудеться 13.02.2023 о 14:00 год у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів з використанням системи://vkz.court.gov.ua/ (електронна адреса для зв`язку:; тел. )".

7.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Повідомлено учасників справи, що судове засідання у справі № 910/5911/22 відбудеться 13.02.2023 режимі відеоконференції.

7.3. Представник апелянта в судовому засіданні 13.02.2023 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та заяву про стягнення судових витрат задовольнити, а також постановити окрему ухвалу відносно судді Літвінової М.Є. за порушення норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали.

7.4. В судовому засіданні 13.02.2023 представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу просив залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем як страховим агентом укладених між сторонами Договорів доручення на виконання страхових агентських послуг № 1 від 01.11.2002 року, № 2 від 31.03.2003 року, №3 від 02.08.2004 року, № 4 від 01.03.2005 року, № 6 від 11.07.2016 року в частині здійснення передбаченої їх умовами діяльності, в тому числі за наслідками прийняття відповідачем рішення, оформленого Протоколом № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020 року, у зв`язку з чим зазначає про протиправну бездіяльність та дії відповідача і порушення прав ПАТ "СК" Кредо" як страховика.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Як вбачається із змісту заяви відповідача про відшкодування судових витрат останній просить вирішити питання про відшкодування понесених АТ КБ «ПриватБанк» у справі № 910/5911/22 судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) за рахунок ТДВ «СК «Кредо» у загальному розмірі 275 880,00 грн з підстав зловживання процесуальними правами позивачем та необґрунтованості його дій.

9.2. Підстави обґрунтування вказаної заяви фактично ідентичні підставам апеляційної скарги, поданої відповідачем.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що заява про відшкодування витрат на правничу допомогу не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача.

10.2. Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що витрати на правову допомогу адвоката були понесені відповідачем внаслідок саме необґрунтованих дій позивача.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія судів відхиляє аргументи апелянта в частині зловживання позивачем процесуальними правами та необґрунтованості дій позивача, з огляду на такі доводи.

11.2. Право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача у разі залишення позову без розгляду закріплено у частині 5 ст. 130 ГПК України.

11.3. Стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

11.4. Разом з тим, Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

11.5. Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідно до положень частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, останньому необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

11.6. Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21.

11.7. З викладеного убачається, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому з залишенням позову без розгляду.

11.8. Апелянт в якості підстав для визнання дій позивача необґрунтованими фактично посилається на пред`явлення позивачем аналогічного позову у справі № 904/6015/20, а також відсутність предмету спору з підстав розірвання договорів доручення.

11.9. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

11.10. Зі змісту відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі № 904/6015/20 позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" задоволено частково. Суд зобов`язав Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" виконувати належним чином та в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" доручену Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" частину страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" за укладеними договорами доручення, в тому числі: за договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р. (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р. (зі змінами та доповненнями), укладеними між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" та Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 01 листопада 2002 р. (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 31 березня 2003 р. (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 3 на виконання страхових агентських послуг від 02 серпня 2004 р. (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 4 на виконання страхових агентських послуг від 01 березня 2005 р. (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 6 на виконання страхових агентських послуг від 11 липня 2016 р. (зі змінами та доповненнями), укладеними між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк". Також суд зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" виконувати усі обов`язки перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та їх клієнтами, передбачені договором передоручення від 01.09.2016.

11.11. В той же час постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2022 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 в частині задоволення позовних вимог скасовано, в іншій частині - залишено без змін.

11.12. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 01.09.2022 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2022 скасовано, а справу № 904/6015/20 передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

11.13. Станом на 13.02.2023 розгляд справи № 904/6015/20 триває в Центральному апеляційному господарському суді.

11.14. В той же час подання позову у справі № 910/5911/22 не може беззаперечно свідчити про необґрунтованість дій позивача та пред`явлення ним завідомо необґрунтованого позову чи зловживання процесуальними правами. Судом першої інстанції під час прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вирішується питання про дотримання позивачем вимог Господарського процесуального кодексу України в частині форми та змісту позовної заяви, а також підсудності такого позову.

11.15. У контексті перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 27.10.2022 у справі № 910/5911/22 вбачається, що судом першої інстанції залишено позов без розгляду до розгляду справи по суті на підставі заяви позивача, при цьому будь-яких обставин існування аналогічного спору судом першої інстанції на даному етапі не може встановлюватися враховуючи право позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті.

11.16. Позивач скористався правом подати клопотання про залишення позову без розгляду 19 вересня 2022 року (т. 2 а.с. 215) Це право прямо закріплено Господарським процесуальним кодексом України та не може вважатися необґрунтованою дією позивача.

11.17. Фактично розгляд справи по суті, не відбувався. Місцевим господарським судом у підготовчому засіданні 21.09.2022 задоволено клопотання позивача про залишення позову без розгляду( т. 2 а.с. 229-231).

11.18. Щодо тверджень апелянта про відсутність предмету спору, то колегія суддів зазначає, що вказана обставина не мала встановлюватися судом першої інстанції під час розгляду заяви позивача про залишення позову без розгляду за його власною ініціативою, а матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження відсутності предмета спору у справі на етапі відкриття провадження у справі та призначення першого підготовчого засідання, на якому постановлено залишити позов без розгляду на підставі заяви позивача.

11.19. З огляду на вказані доводи колегія суддів доходить до висновку про відсутність підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали. У зв`язку із вказаними доводами підстави для постановлення окремої ухвали відносно судді Господарського суду міста Києва Літвінової М.Є. у розумінні ч. 10 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

11.20. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

12.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

12.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

12.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

12.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

12.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

12.6. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України).

12.7. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

12.8. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

12.9. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

12.10. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України). Так зокрема відповідно до п.6.39. Постанови Великої палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 910/11820/20: «При визначенні суми відшкодування витрат на юридичний супровід, наданий адвокатом, в межах граничного розміру, передбаченого для відшкодування, в кожній конкретній справі має значення та підлягає дослідженню також реальність таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумність розміру витрат і їх співмірність та пропорційність»

12.11. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

13. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

13.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала ґрунтується на засадах верховенства права, є законною - постановлена судом при дотриманні норм процесуального права.

13.2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 910/5911/22 залишити без змін.

13.3. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 910/5911/22 залишити без задоволення.

14. Розподіл судових витрат:

14.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 130, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 910/5911/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 910/5911/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк».

4. Справу № 910/5911/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.02.2023.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Є.Ю. Шаптала

Г.А. Кравчук