СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Харків Справа № 922/1004/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Геза Т.Д.,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участі представників сторін: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, за вх. №1250 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від "20" жовтня 2022 р. (повний текст складено 26.10.22, суддя Жигалкін І.П., ) у справі № 922/1004/22

за позовом ФОП Єфименко Станіслава Юрійовича, м.Чернігів,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА», м.Харків,

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Єфименко Станіслав Юрійович (надалі - Позивач) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» (надалі - Відповідач) поставити Фізичній особі-підприємцю Єфіменко Станіславу Юрійовичу придбаний ним обсяг паливно-мастильних матеріалів в розмірі 27 000 літрів дизельного палива шляхом надання електронних талонів чи паливних карт для заправки транспортних засобів Позивача на Пунктах реалізації та здійснити фактичну передачу зазначеного обсягу оплаченого дизельного палива через Пункти реалізації на всю кількість об`єму у межах проведеної оплати за ціною в період оплати, а також відобразити інформацію про придбані обсяги в Особистому кабінеті Покупця на ВЕБ-сайті відповідача https://diesel-msnsger.com., а також стягнути суму судового збору та професійної правничої допомоги.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1004/22. Справа розглядалася за правилами загального позовного провадження.

Рішенням господарського суду Харківської області позовні вимоги задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» (код 43431254, 61082, Харківська область, м. Харків, Московський пр., б. 273, оф. 27) поставити Фізичній особі-підприємцю Єфименко Станіславу Юрійовичу придбаний ним обсяг паливно-мастильних матеріалів (а саме: дизельного палива) в розмірі 27000 літрів дизельного палива шляхом надання електронних талонів чи паливних карт для заправки транспортних засобів Фізичної особи-підприємця Єфименко Станіслав Юрійович на Пунктах реалізації та здійснити фактичну передачу зазначеного обсягу оплаченого дизельного палива через Пункти реалізації на всю кількість об`єму у межах проведеної оплати за ціною в період оплати, а також відобразити інформацію про придбані обсяги в Особистому кабінеті Покупця на ВЕБ-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» (код 43431254) https://diesel-manager.com.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» (код 43431254, 61082, Харківська область, м. Харків, Московський пр., б. 273, оф. 27) на користь Фізичної особи-підприємця Єфименко Станіслава Юрійовича суму судових витрат в розмірі 19247,50 грн. (де: 12247,50 грн судовий збір; 7000,00 грн сума витрат на професійну правничу допомогу).

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з позовною заявою в якій просить суд скасувати рішення по справі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилається, що судом першої інстанції не було враховано той факт, що відповідач не є безпосередньо виробником ПММ, а є лише посередником між покупцем палива та його виробником. Отримавши гроші від позивача, відповідач не встиг придбати це паливо. Відповідач до відзиву на позов не додавав оголошення із сайту ПТП України про настання форс-мажору, оскільки вказана інформація є загальновідомою. Крім того, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки не було розглянуто його клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Геза Т.Д.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» залишено без руху з підстав, викладених в ухвалі суду.

Після усунення заявником апеляційної скарги недоліків, зазначених в ухвалі суду, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/1004/22 від 10.02.2022 р. Цією ж ухвалою було витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи № 922/1004/22.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 р. розгляд справи № 922/1004/2023 призначено на 14.02.2023 р.

13.02.2023 р. від позивача по справі на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання, призначене на 14.02.2023 р представники сторін у судове засідання не з`явилися. Явка представників сторін у судове засідання судом не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю-доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на нижче викладене.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

Як зазначено у позові та не заперечується Відповідачем, 08.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ГРУП НАФТА» (Відповідач, Постачальник) та фізичною особою-підприємцем Єфименко Станіславом Юрійовичем (Позивач, Покупець) було укладено договір № 5508-1 поставки нафтопродуктів (Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця на умовах оптової торгівлі через Пункти реалізації ПММ (окрім міст Львів та Мелітополь), а Покупець зобов`язується приймати у власність ПММ та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним Договором.

Пунктом 1 Договору надається визначення понять «ПММ» та Пункт реалізації:

ПММ паливно-мастильні матеріали (нафтопродукти), якість яких відповідає встановленим державним стандартам, поставка яких є предметом даного Договору.

Пункт реалізації ПММ оптовий склад нафтопродуктів Постачальника, де нафтопродукти (надалі ПММ) передаються транспортним засобам Покупця. Також зазначено, що Пункт реалізації ПММ це автозаправна станція/комплекс зі спеціально встановленим обладнанням, на якій здійснюється передача (поставка) Постачальником ПММ Покупцю, перелік яких розміщується та оновлюється (змінюється в односторонньому порядку) Постачальником на ВЕБ-сайті https://diesel-manager.com

Відповідно до п. 2.3. Договору Передача ПММ здійснюється шляхом заправки транспортних засобів Покупця через Пункти реалізації (окрім міст Львів та Мелітополь), без обмеження термінів, після оплати ПММ відповідно до п. 3.2. Договору на підставі електронних талонів чи паливних карт. Пункти реалізації ПММ виконують роль складу передплаченого Покупцем. Сторони домовилися, що Постачальник зобов`язаний зберігати ПММ, оплачені Покупцем, до їх передачі Покупцю, в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.1. Договору продаж ПММ здійснюється виключно безготівковим розрахунком. Розрахунок за ПММ проводиться Покупцем, шляхом попереднього перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника. Оплата за ПММ проводиться Покупцем в залежності від бажаного обсягу вибірки ПММ на підставі наданого Постачальником Рахунку, відповідно до умов даного Договору. Перерахування грошових коштів Покупцем повинно бути здійснено протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання Рахунку. За домовленістю Сторін Рахунком може бути передбачений інший строк оплати Товару.

Згідно приписів п. 3.2. Договору ціна і кількість ПММ зафіксована на момент надходження грошових коштів згідно з Рахунком. Виконання покупцем умов оплати ПММ вважається момент зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Покупець має право, без термінів після оплати отримати ПММ в Пунктах реалізації Постачальника в межах оплаченого ліміту в літрах.

Відповідно до п. 3.6. Договору детальну інформацію про здійснені Покупцем Транзакції, в тому числі у формі інформаційних звітів, Покупець може отримати через Особистий кабінет Покупця.

Пунктом 1 Договору надається визначення поняття Особистий кабінет Покупця:

Особистий кабінет Покупця система віддаленого доступу Покупця до окремо визначених параметрів (умов) договірної співпраці, користування якою здійснюється Покупцем через ВЕБ-сайт https://diesel-manager.com/

Згідно пунктів 4.3.1. та 4.3.2 Договору Постачальник зобов`язаний поставляти ПММ Покупцю на умовах, передбачених даним Договором та здійснювати передачу ПММ через Пункти реалізації на всю кількість об`єму у межах проведеної оплати за ціною в період оплати.

Відповідно до виставленого Відповідачем рахунку-фактури № 306704 від 08.02.2022 року Позивачем було здійснено оплату згідно платіжного доручення №1558 від 09 лютого 2022 року на суму 295000,00 грн. 10000 літрів дизельного палива (з розрахунку 24,58 грн. за літр без ПДВ).

Частину з оплачених літрів в розмірі 3000 літрів дизельного палива Покупцем було отримано в Пунктах реалізації ПММ. При цьому оплаченими та не отриманими залишилось 7000 літрів дизельного палива.

23 лютого 2022 року згідно платіжного доручення № 1603 від 23 лютого 2022 року позивачем було оплачено рахунок відповідача № 308716 від 23 лютого 2022 року на загальну суму 610000,00 грн. та таким чином придбано ще 20000 літрів дизельного палива (з розрахунку 25,42 грн. за літр без ПДВ).

Таким чином, станом на 23 лютого 2022 року загальний розмір придбаних але не отриманих ФОП Єфименко С.Ю. ПММ складав 27000 літрів дизельного палива.

В той же час, починаючи з 24 лютого 2022 року відповідачем в односторонньому порядку було відмовлено у передачі придбаного обсягу ПММ шляхом заправки транспортних засобів Покупця через Пункти реалізації. В Особистому кабінеті Покупця на ВЕБ-сайті Відповідача https://diesel-manager.com відображення інформації про здійснені Транзакції Покупця було припинено.

Позивач направив на адресу Відповідача 19.05.2022 року претензію № 19/05 від 19 травня 2022 року. Трек-номер поштового відправлення 009. Однак, вказана претензія було повернута Укрпоштою позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання. що підтверджується наданими доказами: опис, накладна № 009, фіскальний чек, копія конверту, роздруківка трекінгу відправлення з офіційного сайту Укрпошти.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Рішення обґрунтовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої про наявність підстав для задоволення позову з огляду на нижче викладене.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до приписів статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. ( стаття 629 ЦК України).

З матеріалів справи убачається, що 08.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ГРУП НАФТА» (Відповідач, Постачальник) та фізичною особою-підприємцем Єфименко Станіславом Юрійовичем (Позивач, Покупець) було укладено договір № 5508-1 поставки нафтопродуктів (Договір).

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, Відповідачем отримано кошти від Позивача шляхом здійснення оплати останнім на рахунки Відповідача, що підтверджується рахунками-фактури та платіжними дорученнями, які знаходяться в матеріалах справи.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, Відповідач визнав ту обставину, що частина із отриманих коштів була використана ним на придбання палива для Позивача і це паливо було поставлено на адресу позивача. Але решту коштів, перерахованих Позивачам, Відповідач не встиг використати на придбання палива, у зв`язку із початком війни.

Судом першої інстанції також було встановлено, що станом на 23 лютого 2022 року загальний розмір придбаних але не отриманих позивачем ПММ складав 27000 літрів дизельного палива.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із приписами статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

У даному випадку, під поставкою товару розуміється саме фактична поставка палива шляхом заправки транспортних засобів Покупця через Пункти реалізації на підставі електронних талонів чи паливних карт.

Відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» від 20.05.2008р. №281/171/578/155 талон спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Відповідач підтверджуючи отримання від Позивача грошової суми зазначив, що сума частково використана на придбання палива для Позивача (Покупця) та саме вказане придбане паливо було поставлено на адресу останнього.

Решту коштів Відповідач (Постачальник) не встиг використати на придбання палива та вважає, що на підставі положень Договору № 5508-1 скористався своїм правом та відмовився від подальшого виконання умов по Договору.

Про те, згідно умов укладеного між учасниками справи Договору, не встановлено такого права як відмова від свого зобов`язання. Зокрема, таке право відсутнє у розділі 4 Договору, у якому сторони обумовили права та обов`язки сторін.

Крім того, згідно з п. 3.2. Договору встановлено, що ціна і кількість ПММ зафіксована на момент надходження грошових коштів згідно з Рахунком. Виконання покупцем умов оплати ПММ вважається момент зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Покупець має право, без термінів після оплати отримати ПММ в Пунктах реалізації Постачальника в межах оплаченого ліміту в літрах.

З огляду на наведене, судова колегія також приходить до висновку, що відповідачем , як Постачальником, не виконано своїх обов`язків передбачених умовами укладеного договору № 5508-1 поставки нафтопродуктів з передачі позивачу (Покупцю ПММ), яке здійснюється шляхом заправки транспортних засобів Покупця через Пункти реалізації (окрім міст Львів та Мелітополь), без обмеження термінів, після оплати ПММ відповідно до п. 3.2. Договору на підставі електронних талонів чи паливних карт. Пункти реалізації ПММ виконують роль складу передплаченого Покупцем. Сторони домовилися, що Постачальник зобов`язаний зберігати ПММ, оплачені Покупцем, до їх передачі Покупцю, в повному обсязі. (п. 2.3. Договору).

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частина 2 статті 194 Господарського кодексу України встановлює, що неналежне виконання зобов`язання третьою особою не звільняє сторони від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 193 цього Кодексу.

Частиною 3 стаття 193 Господарського кодексу України передбачено, що застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

З огляду на вище викладене, посилання заявника апеляційної скарги на ту обставину, що судом першої інстанції не було враховано, що він не є виробником ПММ, а лише закуповує їх у виробників, не впливає та не звільняє його від виконання зобов`язань за договором, який було укладено з позивачем.

Що стосується посилання заявника апеляційної інстанції на наявність форс мажорних обставин, а саме початок воєнної агресії з боку російської федерації.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлює, що учасник господарських відносин відповідає за не виконання або не належне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних ( господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Форс мажорні обставини не мають преюдіційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Саме така правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 14.06.2022 у справі № 922/2394/21.

Дійсно, наявність воєнного стану з 24.01.2022 р. є загальновідомим фактом.

Про те, сам факт введення воєнного стану на території України не є імперативною підставою для звільнення всіх боржників від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання за час існування форс- мажорних обставин. У кожному конкретному випадку у конкретних відносинах боржник має довести безпосередньо вплив непереборної обставини на можливість виконання ним свого зобов`язання.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами настання саме у нього форс- мажорних обставин, які впливали на виконання його зобов`язань за договором поставки укладеним з Позивачем.

Приписами частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно до приписів статті 699 Цивільного кодексу України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі поставки у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором поставки, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає.

З огляду на наведене, позовні вимоги Позивача підлягали задоволенню у повному обсязі.

Що стосується посилання заявника апеляційної скарги, як на підставу для скасування судового рішення, на те, що судом першої інстанції не було розглянуто його клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Стаття 277 Господарського процесуального кодексу України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Так, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. ( ч.1 ст.277 ГПК України)

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. ( ч.2 ст.277 ГПК України)

В даному випадку, відсутність процесуального реагування суду на клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не є тією підставою з якою законодавець пов`язує обов`язкове скасування рішення по справі.

Що стосується стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу.

Відповідно до приписів статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу;

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. ( ч.1 ст.124 ГПК України)

До матеріалів справи позивач надав Договір про надання правової допомоги від 20.06.2022 р, , акт виконаних робіт від 21.06.2022 р, якими сторони підтвердили виконання робіт по складанню позовної заяви, та копію платіжного доручення.

Враховуючи, що у позовній заяві Позивач визначив суму попередніх витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн та дослідивши надані Позивачем в подальшому документи, судова колегія приходить до висновку, що зазначені витрати є обґрунтованими та доведеними, а тому суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про покладання їх на Відповідача.

Крім того, Відповідач у апеляційній скарзі взагалі не оскаржував рішення по справі, в цій частині.

Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі прийнято судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права. у зв`язку з чим рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись статтями 269,270, 275,276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА», на рішення Господарського суду Харківської області від 20.10.2022 у справі №922/1004/22 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 20.10.2022 у справі №922/1004/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.02.2023

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя Т.Д. Геза