СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Харків Справа № 922/2764/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача не з`явились

відповідача Удод Л.Я. (бере участь в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кошляк Альбіни Миколаївни (вх.№743Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 15.02.2022

у справі №922/2764/21 (суддя Ємельянова О.О., повний текст рішення підписано 09.06.2022)

за позовом Фізичної особи - підприємця Кривич Костянтина Володимировича, м.Кременчук Полтавської області

до Фізичної особи - підприємця Кошляк Альбіни Миколаївни, м.Лозова Харківської області

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ФОП Кривич К.В. звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до відповідача 1. ФОП Уманець К.П., відповідача 2. ФОП Кошляк А.М. (із урахуванням заяви позивача (вх.№1467 від 24.01.2022) про відмову позивача від позову в частині вимог до відповідача 1) про:

- визнання дій ФОП Кошляк А.М. щодо використання позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою "ОПТОВИЧОК" (свідоцтво на знак для товарів і послуг №129905 від 11.10.2010) порушенням прав ФОП Кривич К.В., як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) " ІНФОРМАЦІЯ_1 ";

- заборони ФОП Кошляк А.М. використовувати для магазинів і інтернет-магазинів позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою "ОПТОВИЧОК" (свідоцтво на знак для товарів і послуг №129905 від 11.10.2010;

- припинення порушення прав ФОП Кривич К.В., як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) № 129905 від 11.10.2010, шляхом зобов`язання відповідача демонтувати вивіски і рекламні матеріали двох магазинів "ОПТОВИЧОК", розташованих за адресами: 64600, Харківська обл., м. Лозова, мікрорайон 4, буд. 33 (можливо 33/1), 64600, Харківська обл., м. Лозова, вул. Соборна, буд. 14,

- видалити позначення "ОПТОВИЧОК" зі сторінок соціальної мережі https://www/facebook.com/produktu/,https://www/facebook.com/profile.php?d=17421,

- видалити позначення "ОПТОВИЧОК" сторінок сайту оптовичок.com.uа і сайту https://goo.gl/maps/e4FE573Zkmi2NdGm9.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.02.2022 у справі №922/2764/21 у позові відмовлено частково. Визнано дії ФОП Кошляк А.М. щодо використання позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою "ОПТОВИЧОК" (свідоцтво на знак для товарів і послуг №129905 від 11.10.2010) порушенням прав ФОП Кривич К.В., як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) "ОПТОВИЧОК". Заборонити ФОП Кошляк А.М. використовувати для магазинів позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою "ОПТОВИЧОК" (свідоцтво на знак для товарів і послуг №129905 від 11.10.2010). Припинено порушення прав ФОП Кривич К.В., як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) №129905 від 11.10.2010, шляхом зобов`язання відповідача ФОП Кошляк А.М. демонтувати вивіски і рекламні матеріали двох магазинів "ОПТОВИЧОК", розташованих за адресами: 64600, Харківська обл., м.Лозова, мікрорайон 4, буд.33 (можливо 33/1), 64600, Харківська обл., м.Лозова, вул. Соборна, буд.14. Стягнуто з ФОП Кошляк А.М. на користь ФОП Кривич К.В. витрати з проведення експертизи у розмірі 26.359,30 грн. Стягнуто з ФОП Кошляк А.М. на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4.540,00 грн. В частини позовних вимог щодо заборони ФОП Кошляк А.М. використовувати для інтернет-магазинів позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою "ОПТОВИЧОК" (свідоцтво на знак для товарів і послуг №129905 від 11.10.2010) та припинення порушення прав ФОП Кривич К.В., як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) №129905 від 11.10.2010, шляхом зобов`язання відповідача ФОП Кошляк А.М. видалення позначення "ОПТОВИЧОК" за сторінок соціальної мережі https://www/facebook.com/produktu/,https://www/facebook.com/profile.phpid=17421, видалити позначення "ОПТОВИЧОК" сторінок сайту оптовичок.com.uа і сайту https://goo.gl/maps/e4FE573Zkmi2NdGm9 - відмовлено.

Відповідач, ФОП Кошляк А.М. з вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодилася, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в основу судового рішення покладено сумнівний висновок експерта №214/21 від 08.12.2021.

Разом з апеляційною скаргою, ФОП Кошляк А.М. звернулася з клопотанням про призначення повторної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, на вирішення якої просила поставити наступні питання:

- чи є використання позначення в написі, розташованому на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м.Лозова, мікрорайон 4, буд 33 (фото в т.1 а.с . 119 120) та адресою Харківська обл., м.Лозова, вул. Соборна, 14 (фото в т.1 а.с.117), способом використання знаків для товарів та послуг?

- чи є позначення, зазначене в написі, розташованому на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м.Лозова, мікрорайон 4, буд 33 (фото в т. 1 а. с . 119 - 120) та адресою Харківська обл., м. Лозова, вул.Соборна, 14 (фото в т.1 а.с.117), схожим до ступеню змішування з позначенням «ОПТОВИЧОК», що засвідчується свідоцтвом на знак для товарів та послуг №129905 від 11.10.2010;

- що відтворено в написі, розташованому на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м.Лозова, мікрорайон 4, буд 3 (фотов т.1 а.с. 119-120) та адресою Харківська обл., м. Лозова, вул. Соборна, 14 (фото в т.1 а.с. 117) Знак для товарів і послуг відповідно до Свідоцтва на знак для товарів і послуг №129905 від 11.10.2010;

- чи є Знак для товарів і послуг відповідно до Свідоцтва на знак для товарів і послуг№129905 від 11.10.2010 тотожним або схожим із написом, розташованим на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м.Лозова, мікрорайон 4, буд 33 (фото в т.1 а.с. 119 - 120) та адресою Харківська обл., м. Лозова, вул. Соборна, 14 (фото вт . 1 а.с.117) настільки, що їх можна сплутати?

- в документі про призначення експертизи визначити перелік об`єктів, що підлягають дослідженню, а саме: написи, розташовані на вивісці та рекламних вивісках магазинів, зображені на фото: Фото фасаду магазину, розташованого за адресою: місто Лозова, Харківська область, вулиця Соборна, 14 (т.1 а.с. 117); Фото № 1 фасаду магазину, розташованого за адресою: місто Лозова, Харківська область, мікрорайон 4, будинок 33 (т.1 а.с. 119); Фото № 2 фасаду магазину, розташованого за адресою: місто Лозова, Харківська область, мікрорайон 4, будинок 33 (т.1 а.с. 120);

- проведення експертизи доручити фахівцям Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. M.С. Бокаріуса (Україна, місто Харків, вулиця Золочівська,8-А).

Обов`язки по оплаті витрат по експертизі покласти на відповідача Фізичну особу підприємця Кошляк Альбіну Миколаївну ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2022 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Стойка О.В., Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2022 у справі №922/2464/21 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також запропоновано позивачу надати міркування з приводу заявленого відповідачем клопотання про призначення повторної судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та указів №259/2022 від 14.03.2022, №133/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 18.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022 на території України діє режим воєнного стану.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: зупинено тимчасово розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду; запроваджено з 01.04.2022 роботу суду у віддаленому режимі; рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ; забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку.

На виконання вимог ухвали суду з Господарського суду Харківської області до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2764/21.

У свою чергу, позивач не скористався наданим ст. 263 ГПК України правом, відзиву на апеляційну скаргу не надав, а також надав правової позиції з приводу заявленого відповідачем клопотання про призначення повторної судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 у справі №922/2464/21 призначено справу №922/2764/21 до розгляду на 06.02.2023 та повідомлено сторін, що питання стосовно клопотання про призначення повторної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності буде вирішено в ході судового засідання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 у справі №922/2764/21 клопотання ФОП Кошляк А.М. про призначення повторної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності залишено без задоволення.

06.02.2023 в судовому засіданні бере участь представник відповідача ФОП Кошляк А.М. - Удод Л.Я. в режимі відеоконференції за межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів з використанням програми EasyCon, яка підтримала вимоги апеляційної скарги.

Учасники справи (повноважні представники) про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові та електронні адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду).

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвали суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим. Тобто, ухвала суду від 17.01.2023 оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 19.01.2023 і з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності позивача у даному судовому засіданні.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням суду першої інстанції встановлені наступні обставини:

- 08.10.2015 укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору про передачу права власності на знак для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_1 по свідоцтву України № НОМЕР_1 ;

- 02.12.2015 рішенням Державної служби інтелектуальної власності України прийнято рішення про опублікування в офіційному бюлетені Промислова власність та внесено до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про передачу права власності на знак, відповідно до якого право власності на знак для послуг класу 35, на які зареєстровано знак, свідоцтво України № НОМЕР_1 передається ОСОБА_2

- 16.04.2021 позивач дізнався про факт використання відповідачем у своїй господарській діяльності торгівельної марки ОПТОВИЧОК для позначення назви двох магазинів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 (можливо буд. 33/1) та за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчать відповідні документи, які знаходяться у приміщенні магазину в Куточку споживача, розташованого за адресою: 64600, м.Лозова, мікрорайон 4, буд. 33 (можливо буд. 33/1).

- на підтвердження використання відповідачем торгівельної марки ОПТОВИЧОК позивач надав фотографії рекламних вивісок і фасадів магазинів з позначенням ОПТОВИЧОК, розташованих по вищевказаних адресах; роздруківку сторінки соціальної мережі https://www/facebook.com/produktu/, через яку рекламується діяльність магазину ОПТОВИЧОК, м.Лозова і роздруківка соціальної мережі https://www/facebook.com/profile.php?id=17421 (Альбина Маг Оптовичок), через яку відповідач рекламує діяльність свого магазину безпідставно застосовуючи позначення ОПТОВИЧОК, м. Лозова; роздруківка сторінок Інтернет-магазину https://xn--b1amgnacdy2c.com.ua/ оптовичок.com.uа, на якій розміщено інформацію щодо асортименту товарів магазину із позначенням ОПТОВИЧОК, м.Лозова; роздруківка сторінки https://goo.gl/maps/e4FE573Zkmi2NdGm9, на якій розміщено дані щодо магазину із позначенням ОПТОВИЧОК, м.Лозова (адресу, час роботи, телефон, фотографії, відгуки і оцінки клієнтів магазину).

Позивач вважає, що позначення ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке використовує у своїй діяльності відповідач, і торгівельна марка ІНФОРМАЦІЯ_1 за свідоцтвом України №129905 є тотожними за двома критеріями, а саме: вони тотожні по звучанню (фонетиці) і мають тотожне смислове навантаження (симетрична тотожність), посилаючись при цьому на пункти 4.3.2.4, 4.3.2.6, Правил складання, подання та розгляду заяв на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених Наказом Держпатенту України №116 від 28.07.1995.

На думку ФОП Кривич К.В., відповідач при здійсненні своєї діяльності у магазині продовольчих товарів ОПТОВИЧОК (м.Лозова), у мережі Фейсбук і на Інтернет-сайті оптовичок.com.uа використовує позначення, схоже до ступеня змішування із зареєстрованою для таких самих послуг торгівельною маркою ОПТОВИЧОК по свідоцтву України №129905, права на яку належать позивачу, з огляду на те, що позначення вважається тотожним з іншим позначенням, якщо воно збігається з ним у всіх елементах; позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати із іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним у цілому, незважаючи на окрему різницю елементів.

27.04.2021 в порядку досудового розв`язання спорів, позивачем на адресу відповідача направлено претензію вих. №2/76 про припинення порушення прав інтелектуальної власності, яка залишена відповідачем без задоволення, що стало причиною звернення останнього, із відповідним позовом до суду.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким частково задовольнив позовні вимоги (стосовно визнання дій ФОП Кошляк А.М. щодо використання позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою позивача порушенням прав ФОП Кривич К.В., як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) "ОПТОВИЧОК"; а також заборони відповідачу використовувати для магазинів вказані позначення та демонтування вивісок і рекламних матеріалів двох магазинів "ОПТОВИЧОК" відповідача), зазначив, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів у підтвердження використання позначення ОПТОВИЧОК відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг №129905, що належить позивачу. Крім того, в матеріалах справ достатньо доказів, з яких вбачається, що власник свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) має виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстровану торговельну марку.

Що стосується позовних вимог про заборону відповідачу використовувати для інтернет-магазинів позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою "ОПТОВИЧОК" та припинення порушення прав позивача шляхом зобов`язання ФОП Кошляк А.М видалення зазначених позначення із веб-сторінок (соціальної мережі facebook.com, сайту оптовичок.com.uа і сайту googl.maps), то господарський суд відмовив в цій частині в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що роздруківки інтернет-сторінок (веб-сторінок), які є паперовим відображенням електронного документа, самі по собі не можуть бути доказом у справі. Такі роздруківки визнаються доказом лише у разі, якщо вони виготовлені, видані і засвідчені власником відповідного Інтернет-ресурсу або провайдером, тобто набувають статусу письмового доказу.

В цій частині оспорюване рішення місцевого господарського суду не оскаржується відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки рішення господарського суду оскаржується відповідачем лише в частині задоволенні позовних вимог, з урахуванням вимог вищенаведеної норми судова колегія переглядає рішення суду лише в зазначеній частині.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 15 та ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.154 ГК України, відносини, пов`язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються цим Кодексом та іншими законами, зокрема Законом України «Про авторське право і суміжні права», Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». До цих відносин застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України та іншими нормативними актами.

Згідно зі ст.420 ЦК України, до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори; комп`ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування напівпровідникових виробів; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.

Відповідно до ст.492 Цивільного кодексу України одним з об`єктів права інтелектуальної власності є торговельна марка (знак для товарів і послуг). Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Для того щоб порівняти зазначені об`єкти права інтелектуальної власності, потрібно проаналізувати сферу їх застосування.

Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом, як це визначено в статті 494 ЦК України.

Так, відповідно до ст.1 Закону України Про охорону прав на знаки для товарів і послуг обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знаку та переліком товарів і послуг, внесеними до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг. Свідоцтво дає його власнику право використання торговельної марки, а саме: право нанесення її на будь-який товар, для якого її зареєстровано, упаковку, яка містить такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет; право зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування його для продажу; право пропонування його для продажу, продажу, імпорту (ввезення) та експорту (вивезення); право застосування знаку під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої його зареєстровано; застосування його в діловій документації чи рекламі та в мережі Інтернет.

Відповідно до приписів Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг": свідоцтво України на знак для товарів і послуг надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Використанням знаку визнається, зокрема, нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, а також пропонування його для продажу, продаж. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знаку, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знаку лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знаку. Свідоцтво України на знак для товарів і послуг надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у відповідному свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених із наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати (ч.ч. 2, 4-5 ст. 16).

Відповідно до Закону України Про авторське право і суміжні права авторові належить виключне право на використання твору. Воно охоплює, зокрема, право здійснювати, дозволяти або забороняти відтворення твору, розповсюдження оригіналу або примірників твору будь-який спосіб, у тому числі шляхом продажу, право здавання у прокат оригіналу або примірників твору, надання оригіналу або примірників твору в тимчасове користування, а також право на імпорт, публічний показ, публічне виконання та інші дії, передбачені законом.

З огляду на вище викладене нормативно-правове обґрунтування вбачається, що основною сферою використання знаку для товарів і послуг є господарська діяльність, оскільки він виконує функцію вирізнення товарів та послуг одного виробника від товарів та послуг іншого виробника, а основною функцією об`єктів авторського права, у свою чергу є естетичне задоволення, адже їх не використовують для позначення відповідних товарів і послуг у господарській діяльності.

Обсяг правової охорони торговельної марки визначається її зображенням та переліком товарів і послуг, наведеними у свідоцтві. Власник відповідного свідоцтва може використовувати його лише для позначення тих класів товарів та послуг, перелік яких наведений у свідоцтві. Свідоцтво дає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати торгівельну марку без його згоди, якщо інше не передбачене Законом, позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати.

Виключне право на використання твору належить до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право). Водночас відповідно до ч.1 і 2 ст.13 ЦК України особа здійснює цивільні права в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Здійснюючи свої права, особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Таким чином, якщо особа, яка володіє об`єктом авторського права, маркує таким позначенням відповідні товари і послуги, перелік яких відображений у свідоцтві на знак для товарів і послуг, такі дії розцінюються як посягання на права власника свідоцтва, передбачені ст. 16 Закону України Про охорону прав на знаки для товарів і послуг, у тому числі як вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, і, в свою чергу, є порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу власника свідоцтва таке порушення має бути припинене, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки.

Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаного знаку або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знаку або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати. Вимагати поновлення порушених прав власника свідоцтва може за його згодою також особа, яка придбала ліцензію.

Частина 2 ст.5 Закону України Про охорону прав на знаки для товарів і послуг передбачає, що об`єктом знаку може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень.

Крім того, загальні підходи до встановлення схожості чи тотожності позначень визначені в Правилах складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України №116 від 28.07.1995.

Відповідно до п. 4.3.2.4. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг позначення вважається тотожним з іншим позначенням, якщо воно збігається з ним у всіх елементах. Позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів. При перевірці позначень на тотожність і схожість необхідно: провести пошук тотожних або схожих позначень; визначити ступінь схожості заявленого позначення та виявлених при проведенні пошуку позначень; визначити однорідність товарів і/або послуг, для яких заявлено знак, в порівнянні з товарами і/або послугами, для яких зареєстровані або заявлені тотожні або схожі знаки, виявлені під час пошуку.

Відповідно до п. 4.3.2.5. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг при встановленні однорідності товарів або товарів і послуг визначається принципова імовірність виникнення у споживача враження про належність їх одній особі, що виготовляє товар або надає послуги. Для встановлення такої однорідності слід враховувати рід (вид) товарів і послуг; їх призначення; вид матеріалу, з якого товари виготовлені; умови та канали збуту товарів, коло споживачів.

Статтею 21 Закону передбачений судовий порядок для захисту прав на знак для товарів і послуг

Стаття 495 ЦК України також відносить до майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку: право на використання торговельної марки, виключне право дозволяти використання торговельної марки і виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання.

Відповідно до частини 3 статті 426 ЦК України, використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 431 ЦК України, порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Позивач є власником на знак для послуг класу 35, на які зареєстровано знак - торгівельну марку ОПТОВИЧОК відповідно до свідоцтва України 129905 на знак для товарів і послуг. Цей факт також підтверджується рішенням Державної служби інтелектуальної власності України від 02.12.2015 про опублікування в офіційному бюлетені Промислова власність та внесення до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про передачу права власності на знак, відповідно до якого, право власності на знак для послуг класу 35, на які зареєстровано знак, свідоцтво України 129905 передається Кривичу К.В.

16.04.2021 позивач виявив факт використання відповідачем у своїй господарській діяльності торгівельної марки ОПТОВИЧОК.

Використання здійснюється шляхом позначення назви двох магазинів (вивісок), розташованих за адресою: 64600, м.Лозова, мікрорайон 4, буд.33 (можливо буд. 33/1) та за адресою: 64600, м.Лозова, вул. Соборна, буд.14, про що свідчать відповідні документи, які знаходяться у приміщенні магазину в Куточку споживача, розташованого за адресою: 64600, м.Лозова, мікрорайон 4, буд. 33 (можливо буд. 33/1).

В якості доказів вказаних обставин, позивач надав копії фотографій, чеки щодо придбання товарів у магазинах відповідача, та скріншоти та роздруківки інтернет-сторінок (веб-сторінок). Відповідачем до матеріалів справи також додав фото фасадів магазинів, та фото вивісок (рекламних вивісок) з відображенням торгівельної марки ОПТОВИЧОК.

Крім того, в ході судового дослідження з`ясовано, що 29.05.2019 було продовжено строк дії свідоцтва 129905 на знак для товарів і послуг до 25.08.2029, що підтверджується випискою з Державного реєстру свідоцтв України. Відповідні дані були опубліковані у бюлетені №12 від 25.06.2019 Міністерства економіки розвитку і торгівлі України.

Отже, ключовим моментом при доказуванні факту незаконного використання знаку для товарів і послуг є вирішення питання про схожість до ступеня змішуваності.

ФОП Кошляк А.М., відповідач по справі, здійснює господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі, переважно продуктами харчування та напоями. Торгівля здійснюється в магазинах, що знаходяться у місті Лозова, Харківської області по вул. Соборній 14 та на мікрорайоні 4, буд.33.

Відповідач, ФОП Кошляк А.М. наполягає на тому, що нею використовується у своїй господарській діяльності торгівельна марка ОПТ:)ВИЧОК (зі смайликом замість четвертої букви), в той час як позивачу відповідно до свідоцтва України на знак для товарів і послуг 129905 від 11.10.2010 належить торгівельна марка "ОПТОВИЧОК", що на думку відповідача, позначення нанесене на вивісці магазинів суттєво відрізняється від знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України 129905.

Так, на магазині, що знаходиться у місті Лозова Харківської області вул. Соборна, 14 розміщено вивіску з позначенням Продукти оптовичок, а на магазині у місті Лозова за адресою мікрорайон 4, буд. 33 розміщено вивіску Оптовичок. Тож, на думку відповідача, відсутні будь-які рекламні вивіски, плакати, оголошення, інше, на яких є зображення товарного знаку за свідоцтвом України 129905. Відповідні фото вивісок, акт огляду фасаду магазинів було надано до матеріалів справи.

Відповідач зазначає, що позначення, яке використовує позивач за свідоцтвом України 129905, має зображення друкованих великих літер чорного кольору, які утворюють слово ОПТОВИЧОК, що розміщене у червоній прямокутній рамці горизонтально, а позначення які використовує відповідач для вивісок магазинів має вигляд друкованих великих літер яскравого жовтого кольору, які утворюють слово ОПТОВИЧОК, у якому замість четвертої літери слова О розміщено зображення усміхненого колобка з очима, бровами, ротом, волоссям, руками і ногами. Великий палець правої руки колобка піднято вгору, що є жестом схвалення, позитивної оцінки (у даному випадку схвалення, позитивна оцінка магазину, товару, персоналу магазину). Тому за твердженнями відповідача, позначення яке він використовує не схоже до ступеня змішування за візуальним критерієм зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України 129905, тому не асоціюється в цілому зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом позивача, у зв`язку із чим, позначення відповідача, неможливо сплутати із позначення позивача.

Позивач зауважує на завданні шкоди його діловій репутації через незаконне використання відповідачем позначення ОПТОВИЧОК для ідентичних послуг, яке призводить до змішування з діяльністю позивача і може бути розцінене, як використання заслуженої репутації мережі магазинів ОПТОВИЧОК.

В зв`язку з виникненням протиріч, місцевим господарським судом було призначено судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, що відображено у відповідній ухвалі суду від 07.10.2021, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи є використання відповідачем позначення в написі розташованому на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м. Лозова, мікрорайон 4, буд 33 та адресою Харківська обл., м.Лозова, вул. Соборна, 14, способом використання знаків для товарів та послуг?

2. Чи є позначення зазначене відповідачем в написі розташованому на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м. Лозова, мікрорайон 4, буд 33 та адресою Харківська обл., м. Лозова, вул. Соборна, 14 схожим до ступеню змішування з позначенням "ОПТОВИЧОК", що засвідчується свідоцтвом на знак для товарів та послуг 129905 від 11.10.2010?

3. Що відтворено в написі розташованому на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м. Лозова, мікрорайон 4, буд 33 та адресою Харківська обл., м.Лозова, вул. Соборна, 14 Знак для товарів і послуг відповідно до Свідоцтва на знак для товарів і послуг 129905 від 11.10.2010?

4. Чи є Знак для товарів і послуг відповідно до Свідоцтва на знак для товарів і послуг 129905 від 11.10.2010 тотожним або схожим із написом розташованому на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м.Лозова, мікрорайон 4, буд 33 та адресою Харківська обл., м.Лозова, вул. Соборна, 14 настільки, що їх можна сплутати? Проведення експертизи доручено експертам Науково-дослідному центру судових експертиз з питань інтелектуальної власності (01133, м. Київ, Бульвар Лесі Українки, 26). Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

За результатами проведення експертизи, Науково-дослідним центром судових експертиз з питань інтелектуальної власності було складено висновок експерта №2415 від 08.12.2021 в якому зазначено наступне:

- позначення відповідача та позивача що зазначені на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м.Лозова мікрорайон 4, буд.33 та за адресою: Харківська обл., м.Лозова, вул Соборна, 14 є схожими до ступеня змішування з торгівельною маркою ОПТОВОЧИК, за свідоцтвом України на знак для товарі та послуг 129905 від 11.10.2010;

- словесне позначення Оптовичок, яке міститься на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м.Лозова мікрорайон 4, буд.33 та за адресою: Харківська обл., м.Лозова, вул Соборна, 14 є схожою із торгівельною маркою відповідно до свідоцтва на знак для товарів та послуг 129905 від 11.10.2010 настільки що їх можна сплутати.

- використання позначень відповідача та позивача в написах розташованих на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м.Лозова мікрорайон 4, буд. 33 та позначення відповідача за адресою: Харківська обл., м.Лозова, вул. Соборна, 14, є способом використання торгівельної марки відповідно до свідоцтва на знак для товарів та послуг 129905 від 11.10.2020;

- торгівельна марка за свідоцтвом на знак для товарів та послуг 129905 від 11.10.2020 є схожою із написом розташованому на вивісці та в рекламних вивісках магазину за адресою: Харківська обл., м.Лозова мікрорайон 4, буд.33 та за адресою: Харківська обл., м.Лозова, вул. Соборна, 14 настільки, що їх можна сплутати.

Проведення експертизи безпосередньо відповідає положенням Закону України «Про судову експертизу» та положенням Інструкції про призначення та проведення судових досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5. Експерт при проведенні судових досліджень по даній справі був попереджений про кримінальну відповідальність, що є однією з законодавчих гарантій вірності, законності висновку експерта, а отже, істотних та об`єктивних підстав для сумніву у правильності, незалежності висновку експерта колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає. Експерт мав необхідний обсяг повноважень, не виходив за їх межі та є компетентною особою для проведення відповідних досліджень. Будь-які обставини, які б виключали участь експертів у справі - відсутні.

Висновок судової експертизи не суперечить іншим матеріалам справи. Колегія суддів вважає, що виникнення сумнівів у його правильності ґрунтується лише на припущеннях та виключно оціночних судженнях апелянта.

Водночас, колегія суддів враховує, що відповідно до правил статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Висновки експертизи є докладними, всебічними та деталізованими, а тому колегія суддів бере їх до уваги в якості належного та допустимого доказу.

Також, колегією суддів в судовому засіданні було досліджено надані позивачем та відповідачем фотографії фасадів магазинів, у зв`язку із чим, суд оцінивши обставини справи з огляду на їх допустимість, дійшла висновку, що надані позивачем до матеріалів справи копії фотографій фасадів магазинів із позначенням ОПТОВИЧОК (зі смайликом замість четвертої букви), та фото вивісок (рекламних вивісок) останніх які ставить під сумнів відповідач, є схожими із наданими відповідачем до відзиву на позовну заяву копіями фотографій фасадів магазинів із позначенням ОПТОВИЧОК (зі смайликом замість четвертої букви), та фото вивісок (рекламних вивісок).

Проте, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції, відповідачем не було надано жодних доказів, щодо наявності у останнього свідоцтва або права використання щодо торгівельної марки ОПТОВИЧОК.

Будь-яких інших доказів у підтвердження своїх заперечень щодо наданих позивачем фотографій фасадів магазинів та вивісок, відповідачем до апеляційного суду не надано, а посилання відповідача в апеляційній скарзі, що позначення останнього на вивісках суттєво відрізняються від торгової марки позивача, - спростовуються доказами, наявними у матеріалах справи.

Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом цілком обгрунтовано задоволено позовну вимогу про визнання дії ФОП Кошляк А.М. щодо використання позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою "ОПТОВИЧОК" (свідоцтво на знак для товарів і послуг 129905 від 11.10.2010) порушенням прав ФОП Кривич К.В., як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) ОПТОВИЧОК".

Як вже зазначалось, статтею 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" визначено, що свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом, зокрема позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; або позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг зокрема визначено, що на вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено.

Таким чином, враховуючи приписи вищенаведених норм та з урахуванням наявних у матеріалах справи документів, вбачається, що власник свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) має виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстровану торговельну марку, що стало підставою для задоволення судом першої інстанції похідних позовних вимог, а саме: заборонити ФОП Кошляк А.М. використовувати для магазинів позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою "ОПТОВИЧОК" (свідоцтво на знак для товарів і послуг 129905 від 11.10.2010) та припинити порушення прав ФОП Кривич К.В., як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) 129905 від 11.10.2010, шляхом зобов`язання відповідача демонтувати вивіски і рекламні матеріали двох магазинів "ОПТОВИЧОК", розташованих за адресами: 64600, Харківська обл., м.Лозова, мікрорайон 4, буд. 33, 64600, Харківська обл., м.Лозова, вул. Соборна, буд. 1.

Стосовно доводів апеляційної скарги ФОП Кошляк А.М., колегія суддів зазначає, що всі вони фактично зводяться до незгоди з висновками експерта, які не підтверджені відповідними доказами. Так, апелянт зазначає, що нею було подано заяву щодо складення експертом Наталією Ковальовою завідомо неправдивого висновку експерта та притягнення її до відповідальності. В обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції відповідач зазначила, що на момент розгляду справи в господарському суді Харківської області, у скаржника були відсутні письмові відповіді на заяви про незаконну діяльність експерта. З приводу вчинення експертом злочину, до Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Кошляк Альбіною Миколаївною подано заяву про злочин від 18.01.2022. Але, відомості про злочин не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим до Лозівського міськрайонного суду Харківської області подано скаргу від 24.01.2022. Лозівський міськрайонний суд Харківської області 27.01.2022 виніс ухвалу у справі №629/272/22, якою повернув скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Лозівського ВП ГУНП в Харківській області. Зазначена ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.01.2022 до Харківського апеляційного суду було подано апеляційну скаргу. Верховний суд розпорядженням від 25.03.2022 №14/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд. розгляд справи №629/272/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань призначено на 04.08.2022. Крім цього, до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України Кошляк Альбіною Миколаївною подано скаргу від 18.01.2022 з проханням розглянути питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта Науково-дослідного центру судових експертиз з питань інтелектуальної власності Наталії Ковальової. Ли

З цього приводу, колегія зазначає, що згідно відкритих даних з Єдиного реєстру судових рішень ухвалою Полтавський апеляційний суд від 04.08.2022 у справі №629/272/22 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, а ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.01.2022 про повернення скарги ОСОБА_3 скасовано та призначено новий розгляд скарги - в Лозівському міськрайонному суду Харківської області. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.11.2022 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено. Зобов`язано уповноважених осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області внести відомості, що можуть свідчити про ознаки відповідного кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 18.01.2022, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, надати заявнику витяг з ЄРДР, визначити подальше досудове розслідування.

Станом на момент винесення даної постанови апелянт не надав результатів розгляду подання щодо порушення дисциплінарного провадження стосовно судового експерта Ковальової Н.М. та результати досудового розслідування за заявою ОСОБА_3 від 18.01.2022. Отже, доводи апелянта щодо неправильного застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Харківської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та указів №259/2022 від 14.03.2022, №133/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 18.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022 на території України діє режим воєнного стану.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, - оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням та продовженням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд апеляційної інстанції був вимушений вийти за межі строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кошляк Альбіни Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 15.02.2022 у справі №922/2764/21 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 06.02.2023 проголошено вступну та резолютивну частину постанови, але через обставини запровадження воєнного стану та фізичної небезпеки для звичайного функціонування Східного апеляційного господарського суду, повний текст постанови складено та підписано 14.02.2023.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка