ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"07" лютого 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3336/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,
секретар судового засідання Бондар О.Р.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Піун С.П.,
від відповідача: Панькова С.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України до Дністровського міжрегіонального управління водного господарства про стягнення 146103,68 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.12.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3336/22, призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 12.01.2023 р.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 07.02.2023 р.
Ухвалами Господарського суду Одеської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України забезпечено його представнику можливість участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням онлайн сервісу відеозв`язку ,,EASYCON.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 07.02.2023 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України (далі ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України) звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до Дністровського міжрегіонального управління водного господарства (далі Управління) про стягнення заборгованості у розмірі 146103,68 грн, з яких 107456,38 грн основного боргу, 20210,45 грн пені, 1739,18 грн 3% річних, 16697,67 грн інфляційних нарахувань.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України посилається на приписи ст.9 Конституції України, ст.ст.20,173-175,193,216,218,222,230-232,264-271 ГК України, ст.ст.11,15,16,202,509,525,526,549,610-612,625,629,655-697,712,714 ЦК України, ст.ст.1,3 Закону України ,,Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, ст.1 Закону України ,,Про ринок природного газу, розд.VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 (із змінами), розд.ІV та ХІІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493, умови договору про постачання природного газу постачальником ,,останньої надії, акти приймання-передачі природного газу №№ 1744, 3902, рахунки на оплату (природний газ) №№ 6120, 9836 з доказами їх надсилання відповідачу, адвокатський запит до ТОВ ,,Оператор газотранспортної системи України, відповідь ТОВ ,,Оператор газотранспортної системи України, довідку позивача про об`єм поставленого природного газу, інформаційну довідку банку щодо надходження (ненадходження) коштів від відповідача тощо та вказує на невиконання відповідачем умов названого вище договору в частині оплати вартості поставленого позивачем в січні та лютому 2022 р. природного газу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнає позов в частині стягнення 107456,38 грн основного боргу, однак просить: відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені, інфляційних нарахувань, 3% річних; надати Управлінню відстрочку виконання рішення суду строком на три місяці.

Відповідач повідомляє, що: він є державною неприбутковою організацією, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету України; заборгованість за спожитий природний газ існує за січень та лютий 2022 р., а 24.02.2022 р. введено в країні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 р.; у відповідача відсутні договір та акти приймання-передачі спожитого газу; згідно приписів ст.233 ГК України суд має право зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій; у зв`язку зі зміною відомчої належності та зміною підпорядкування Управління останнє не зможе своєчасно виконати рішення суду через відсутність на початок 2023 р. затвердженого кошторису.

ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України у відповіді на відзив вказує, що: не є підставою для повної відмови в задоволенні позову та обставина, що відповідач є неприбутковою організацією; положення ст.233 ГК України регулюють питання щодо зменшення пені, а не 3% річних та інфляційних нарахувань; можливість здійснення оплати за поставлений природний газ у 2022 р. залежала від відповідача, а саме від включення ним відповідних сум зобов`язань до проекту кошторису на 2023 р.; договір про постачання природного газу постачальником ,,останньої надії, акти приймання-передачі природного газу, рахунки на оплату направлялись відповідачу засобами поштового зв`язку, про що свідчать додані до позову реєстри поштових відправлень; відповідач помилково ототожнює зменшення розміру пені з повним звільненням боржника від відповідальності за порушення зобов`язань; відмова в задоволенні позовної вимоги про стягення пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання; відсутність на початок 2023 р. затвердженого кошторису за змістом ст.331 ГПК України не може вважатись обставиною, яка спричиняє відстрочку виконання рішення, т.я. обов`язковість судових рішень не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів.

Управлінням додатково подано для долучення до матеріалів справи документи, які підтверджують факт зміни підпорядкування відповідача від Державного агентства водних ресурсів України до Державного агентства меліорації та рибного господарства України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність тверджень представників сторін фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Між ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України (Постачальник) та Управлінням (Споживач) на підставі вимог законодавства (зокрема, п.26 ч.1 ст.1 Закону України ,,Про ринок природного газу, п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 р. № 1102 (із змінами), п.2 гл.5 розд.ІV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493, п.1 розд.VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 (із змінами)) укладено договір про постачання природного газу постачальником ,,останньої надії (Договір).

Цей Типовий договір постачання природного газу Постачальником ,,останньої надії є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу Постачальником ,,останньої надії… (п.1.1 Договору).

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України ,,Про ринок природного газу та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 р. № 2496 (далі Правила постачання) та є однаковими для всіх споживачів України (п.1.2 Договору).

Цей Договір є договором приєднання. При укладенні цього Договору зі Споживачем ураховуються вимоги ст.ст.205,633,634,641,642 ЦК України та укладення відбувається шляхом публічної оферти Постачальника та її акцептування Споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Цей Договір вважається укладеним зі Споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі Оператор ГТС) днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника ,,останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи (п.1.3 Договору).

За цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором (п.2.1 Договору).

Підстави для здійснення Постачальником постачання природного газу Споживачу визначені положеннями Правил постачання (п.3.2 Договору).

Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається Постачальником відповідно до розд.VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті (п.4.1 Договору).

Об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (п.4.2 Договору).

Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет Споживача тощо якщо сторонами це окремо обумовлено) (п.4.3 Договору).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до п.4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.4.4 Договору).

Споживач має право: отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому Договорі… (п.5.1 Договору).

Споживач зобов`язується: забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору… (п.5.2 Договору).

Постачальник має право: отримувати від Споживача плату за поставлений природний газ;… отримувати відшкодування збитків від Споживача, що понесені Постачальником у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства… (п.6.1 Договору).

Постачальник зобов`язується: забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим Договором; забезпечувати належну якість надання послуг з постачання природного газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього Договору; обчислювати і виставляти рахунки Споживачу за поставлений природний газ відповідно до вимог та у порядку, передбачених Правилами постачання та цим Договором; …видавати Споживачеві безоплатно платіжні документи та форми звернень… (п.6.2 Договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п.8.1 Договору).

...Дія цього Договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником (п.11.1 Договору).

На виконання Договору Постачальником в січні та лютому 2022 р. поставлено Споживачу природний газ на загальну суму 107456,38 грн з ПДВ, а саме у січні 2022 р. 1130,00 куб.м на суму 48240,52 грн; у лютому 2022 р. 1418,00 куб. м на суму 59215,86 грн, про що свідчить відповідь ТОВ ,,Оператор газотранспортної системи України на адвокатський запит Постачальника та не заперечується Споживачем.

З метою оплати вартості поставленого природного газу Постачальником оформлено та направлено Споживачу акти приймання-передачі природного газу №№ 1744, 3902 та рахунки на оплату №№ 6120, 983, доказом чого є реєстри поштових відправлень.

Вказуючи на те, що оплату вартості природного газу Управлінням не здійснено, ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України подало до Господарського суду Одеської області позов у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір постачання природного газу постачальником ,,останньої надії.

При цьому ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України як Постачальником виконано належним чином взяті на себе обов`язки за Договором та поставлено в січні та лютому 2022 р. природний газ на загальну суму 107456,38 грн з ПДВ, що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення документами.

В свою чергу Управлінням як Споживачем у порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,692,714 ЦК України, ст.193 ГК України, п.п.2.1, 4.4 Договору не оплачено 107456,38 грн вартості природного газу, про що свідчить інформаційна довідка банку щодо ненадходження коштів від відповідача та підтверджено останнім.

Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову у частині основного боргу в сумі 107456,38 грн, вимога про його стягнення підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу… (п.4.5 Договору).

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного та того, що матеріалами справи доведено факт невиконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого природного газу за Договором, господарський суд дійшов висновку, що Управління має сплатити:

- 20210,45 грн пені, з яких: 8432,18 грн нараховано на суму 48240,52 грн (акт приймання-передачі природного газу № 1744) за період з 01.03.2022 р. по 31.08.2022 р.; 11778,27 грн на суму 59215,86 грн (акт приймання-передачі природного газу № 3902) за період з 01.04.2022 р. по 30.09.2022 р.;

- 1739,18 грн 3% річних, з яких: 848,51 грн нараховано на суму 48240,52 грн (акт приймання-передачі природного газу № 1744) за період з 01.03.2022 р. по 30.09.2022 р.; 890,67 грн на суму 59215,86 грн (акт приймання-передачі природного газу № 3902) за період з 01.04.2022 р. по 30.09.2022 р.;

- 16697,67 грн інфляційних нарахувань, з яких: 8850,89 грн нараховано на суму 48240,52 грн (акт приймання-передачі природного газу № 1744) за період з 01.03.2022 р. по 30.09.2022 р. (березень вересень 2022 р.); 7846,78 грн на суму 59215,86 грн (акт приймання-передачі природного газу № 3902) за період з 01.04.2022 р. по 30.09.2022 р. (квітень вересень 2022 р.).

Відтак, позов про стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань слід задовольнити в повному обсязі.

Посилання Управління на відсутність в нього Договору та актів приймання-передачі спожитого газу як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат до уваги судом не приймаються, оскільки факти укладання угоди з Постачальником ,,останньої надії, а також надсилання Споживачу актів приймання-передачі газу підтверджуються матеріалами справи.

Стосовно посилання відповідача на положення ст.233 ГК України господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати в т.ч. ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Вказані обставини встановлюються на підставі поданих сторонами доказів.

З огляду на те, що відповідачем не надано будь-яких документальних підтверджень неспроможності сплатити пеню, те, що вона не є надмірно великою, враховуючи період прострочення, господарський суд не вбачає правових передумов для зменшення пені.

Щодо зменшення судом 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає, що названі види відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, передбачені ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями (неустойкою) та нараховані у мінімально можливому розмірі, в зв`язку з чим підстав для їх зменшення теж немає.

Посилання відповідача на введення в країні воєнного стану є недоречними, адже названа обставина за законом не звільняє від обов`язку оплатити вартість отриманого товару та від відповідальності за невиконання договірних зобов`язань.

Згідно ч.ч.1,2,3,4 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи те, що відповідач називає підставами для відстрочки виконання судового рішення відсутність відповідної фінансової можливості (Управління є державною неприбутковою організацією, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету України) та зміну відомчої належності та підпорядкування, яка не дозволяє своєчасно виконати рішення суду через відсутність на початок 2023 р. затвердженого кошторису, те, що Управлінням не надано доказів того, що кошти на оплату вартості природного газу відсутні на його рахунках та/або з`являться протягом трьох місяців, на які відповідач просить відстрочити виконання судового рішення, господарський суд у задоволенні заяви на підставі ст.331 ГПК України відмовляє.

За правилами п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України ,,Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов в частині стягнення 107456,38 грн основного боргу, позивачу повертаються з державного бюджету 912,36 грн, тобто 50% судового збору, сплаченого за подачу позову в частині визнаної відповідачем суми основного боргу (107456,38 грн). Решта 1568,64 грн судового збору покладаються на Управління.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, ст.7 Закону України ,,Про судовий збір, вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дністровського міжрегіонального управління водного господарства (67654, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Маяки, вул. Богачова, буд. 83, код 05387185) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код 40121452) 107456/сто сім тисяч чотириста п`ятдесят шість/грн 38 коп. основного боргу, 20210/двадцять тисяч двісті десять/грн 45 коп. пені, 1739/одну тисячу сімсот тридцять дев`ять/грн 18 коп. 3% річних, 16697/шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто сім/грн 67 коп. інфляційних нарахувань, 1568/одну тисячу п`ятсот шістдесят вісім/грн 64 коп. судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код 40121452) з Державного бюджету України (ГУК в Одеській обл./Приморський р-н/ 22030101, , Казначейство України (ЕАП), р/р UA3015758, МФО 899998, КБК 22030101) 912/дев`ятсот дванадцять/грн 36 коп. судового збору, сплата якого підтверджується платіжним дорученням від 28.11.2022 р. № 7793, оригінал якого знаходиться у позивача.

У задоволенні заяви Дністровського міжрегіонального управління водного господарства про відстрочення виконання рішення суду відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14 лютого 2023 р. у зв`язку з проблемами з електропостачанням у суді 13 лютого 2023 р.

Суддя Л.В. Лічман