ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" лютого 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3448/22

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Дюльгер С.В.,

розглянувши справу № 916/3448/22

за позовом Одеського обласного центру зайнятості (65007, Одеська обл., м. Одеса, вул. Адмірала Лазарєва, 10; )

до відповідача: Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, Одеська обл., м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-А; )

про стягнення 64 932,25 грн;

представники сторін:

від позивача - Коняга С.М.,

від відповідача - Хлопко В.Ф.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Одеський обласний центр зайнятості, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" про стягнення 64 932,25 грн заборгованості з виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітній ОСОБА_1 , яку поновлено на роботі за рішенням суду.

В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як безробітка у Біляївській районній філії Одеського ОЦЗ з 24.04.2020 по 31.12.2020 та отримувала соціальні послуги і забезпечення відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до наказів Біляївської районної філії Одеського ОЦЗ від 24.04.2020 № НТ200424 ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 24.04.2020та наказом від 24.04.2020 № НТ200424 було призначено виплату допомоги по безробіттю з 24.04.2020.

13.01.2021 Біляївською районною філією Одеського ОЦЗ було отримано заяву від ОСОБА_1 про припинення її реєстрації у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням Київського районного суду міста Одеси від 30.12.2020у справі № 947/12277/20.

На виконання цього рішення Казенним підприємством «Морська пошуково-рятувальна служба» був виданий наказ від 31.12.2020 № 889-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера філії «Чорноморська філія» Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» з 17.04.2020.

Наказом від 13.01.2021 № НТ210322 ОСОБА_1 було припинено виплату допомоги по безробіттю з 31.12.2020, а наказом від 13.01.2021 № НТ210113 було припинено її реєстрацію з 31.12.2020 у зв`язку з поновленням на роботі на підставі рішення суду.

Зазначає, що сума 64 932,25 грн, яку просить стягнути з відповідача складається з суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, якого поновили на роботі за рішенням суду. Вказана сума підтверджується доданим до позовної заяви «Нарахуванням допомоги по безробіттю та платежі» (Додаток № 4 до Персональної картки № 00005

Вказує, що за весь час перебування на обліку в Біляївській районній філії Одеського ОЦЗ громадянці ОСОБА_1 виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 66 396,76 грн. В подальшому ОСОБА_1 було повернуто до центру зайнятості надмірно виплачені кошти у розмірі 1 464,51 грн й таким чином, остаточна сума отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю становить 64 932,25 грн.

Посилаючись на абз. 6 ч. 1 ст. 34, ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», звертає увагу, що Фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Ухвалою від 20.12.2022 позовну заяву (вх. № 3561/22 від 15.12.2022).. залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду належних доказів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення (з урахуванням вимог даної ухвали).

26.12.2022 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, а 04.01.2022 позивач надав до суду додаткові докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення, які вважаються судом належними.

Ухвалою від 04.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3448/22, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.02.2023, запропоновано сторонам подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

30.01.2023 за вх. № 2908/23 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив про необґрунтованість позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні.

Вказав, що виконав рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.12.2020 в незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Одеського апеляційного суду від 09.06.2022 в повному обсязі й таким чином, сплатив ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди, яку остання понесла у зв`язку зі звільненням та подальшим трудовим спором.

Вважає, що звернення позивача з даним позовом є намаганням здійснити подвійне стягнення з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба».

Зазначає, що позовна заява не містить розрахунку страхового стажу безробітного та розміру допомоги по безробіттю.

Звертає увагу, що позовна заява не містить розрахунків вартості наданих соціальних послуг ОСОБА_1 , доказів отримання останньою соціальних послуг, а з наданих позивачем доказів неможливо встановити чи здійснювались ним реальні заходи щодо працевлаштування безробітного

31.01.2023 за вх. № 3145/23 на електронну пошту суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, не погодившись з доводами відповідача, вказав наступне.

Звернув увагу, що у наказі Біляївської районної філії ООЦЗ від 07.07.2020 № НТ200707 зазначений розрахунок, з якого центр зайнятості виходив при визначенні розміру допомоги ОСОБА_1 .

Зазначав, що відповідач, не погоджуючись з сумою виплаченої допомоги, не надав до суду власного контррозрахунку розміру допомоги та не спростував нараховану позивачем суму.

На спростування доводів відповідача надав розрахунок СЗП безробітної з урахуванням даних Держреєстру застрахованих осіб.

Стосовно доводів відповідача про необхідність доведення отримання безробітним допомоги зауважив, що, по-перше, сума доходу ОСОБА_1 за період з 24.04.2020 по 31.12.2020 у розмірі 64 932,25 грн підтверджується відповідною довідкою за підписом директора та головного бухгалтера, скріпленою печаткою Одеського обласного центру зайнятості, а по-друге, про початок з 18.05.2020 виплати ОСОБА_1 допомоги по безробіттю зазначено у наказі Біляївської районної філії ООЦЗ від 07.07.2020 № НТ200707.

Вважає, що вищезазначена довідка про нарахування допомоги по безробіттю та платежі у сукупності з наказом від 07.07.2020 підтверджують фактичну виплату безробітній спірної суми, а доказів протилежного відповідачем не надано. Додаткового зазначив, що в Додатку № 4 містяться дані щодо особового рахунку ОСОБА_1 , дати подання платіжного доручення до управління Державної казначейської служби України та дата перерахування коштів до банку отримувача.

Зауважив, що посилання відповідача на відсутність доказів надання безробітній соціальних послуг та здійснення Біляївською районною філією ООЦЗ заходів щодо працевлаштування безробітної є такими, що не підлягають оцінці судом, так як не входять до предмета доказування.

Протокольною ухвалою від 01.02.2023 судове засідання було відкладено на 07.02.2023.

07.02.2023, після стадії дослідження доказів, суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи на 13.02.2023.

13.02.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до Положення про Одеський обласний центр зайнятості, затвердженого наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) 09.10.2017 № 146, Одеський обласний центр зайнятості є неприбутковою державною установою, підпорядкованою та підзвітною Державній службі зайнятості (Центральному апарату).

Наказом Одеського ОЦЗ від 29.03.2018 № 95 "Про створення філій Одеського обласного центру зайнятості" утворено відокремлений підрозділ Одеського ОЦЗ Біляївську районну філію Одеського обласного центру зайнятості.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 24.04.2020 про надання/поновлення статусу безробітного Біляївською районною філією Одеського обласного центру зайнятості згідно з наказом № НТ200424 від 24.04.2020 ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 24.04.2020.

Відповідно до наказу Біляївської районної філії Одеського обласного центру зайнятості № НТ200707 від 07.07.2020 ОСОБА_1 призначено виплату допомоги по безробіттю з 24.04.2020 по 18.04.2021. На підставі цього ж наказу виплату допомоги було відкладено з 24.04.2020 по 17.05.2020 у зв`язку з наданням особі вихідної допомоги при звільненні з попереднього місця роботи, та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 18.05.2020.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020 у справі № 947/12277/20 визнано незаконним та скасовано наказ Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 17 квітня 2020 року № 217-к про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера філії «Чорноморська філія» КП «Морська пошуково-рятувальна служба», поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера філії «Чорноморська філія» КП «Морська пошуково-рятувальна служба», стягнено з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17 квітня 2020 року по 30 грудня 2020 року включно у загальному розмірі 197520 (сто дев`яносто сім тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп. Цим же рішенням постановлено допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера філії «Чорноморська філія» КП «Морська пошуково-рятувальна служба» та стягнення з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 24690 (двадцять чотири тисячі шістсот дев`яносто) грн. 00 коп. Стягнуто з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09.06.2022 у справі № 947/12277/20 рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020 змінено: в частині мотивування, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови; в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнено з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 166 183,5 грн; в частині стягнення компенсації моральної шкоди, стягнено з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 2000 грн; в частині стягнення витрат на правову допомогу, стягнено з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14900 грн.

Постановою Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 947/12277/20 рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2020 року, в незміненій після апеляційного перегляду частині, та постанову Одеського апеляційного суду від 09 червня 2022 року залишено без змін.

Наказом Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 31.12.2020 № 889-к поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера філії «Чорноморська філія» на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020 у справі № 947/12277/20.

13.01.2021 ОСОБА_1 звернулася до Біляївської районного філії ООЦЗ із заявою про припиненні її реєстрації у зв`язку з поновленням на роботі.

Наказом Біляївської районної філії Одеського обласного центру зайнятості № НТ210113 від 13.01.2021 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено статус безробітного з 31.12.2020 у зв`язку з поновленням на роботі.

Згідно з Додатком № 4 «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі» до Персональної картки № 00005 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) Одеським ОЦЗ було нараховано та перераховано на особовий рахунок 64 932,25 грн (Т. 1, а.с. 40-47).

Надаючи оцінку наявним у матеріалах справи доказам та викладеним у заявах по суті спору доводам сторін, господарський суд виходить з наступного.

Статтею 39 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного надається особі працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи, з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792 Центр зайнятості припиняє реєстрацію особи як безробітної з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

У відповідності до ч. 4 ст. 35 вказаного Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" також визначено, що роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

У даному випадку саме Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, Одеська обл., м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-А; ) по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем у розумінні ч. 4 ст. 35 Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому саме на відповідача покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, та обов`язок роботодавця сплатити суму виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Враховуючи те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.12.2020 у справі № 947/12277/20, яке набрало законної сили, поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера філії «Чорноморська філія» КП «Морська пошуково-рятувальна служба» суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у зв`язку з тим, що позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченої допомоги по безробіттю у відповідності до ст. ст. 34, 35 Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві, суд зазначає наступне.

Види юридичної відповідальності відповідача перед незаконно звільненою ОСОБА_1 та перед центром зайнятості є різними. Так, виплачена допомога по безробіттю в сумі 64932,25 грн, стягнення якої є предметом даного спору, підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 34, ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", в той час як середній заробіток за час вимушеного прогулу (166 183,50 грн) стягнутий рішенням суду з відповідача на користь ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП, відповідно до якої при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного суду від 05.10.2020 у справі № 906/1043/19 суд зазначає, що страховик має право на компенсацію з роботодавця виплачених страхових коштів у повному обсязі лише у випадку поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за судовим рішенням, яке набрало законної сили, оскільки право особи отримати допомогу по безробіттю за рахунок страхових коштів гарантується Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та його реалізація не залежить від дотримання роботодавцем вимог трудового законодавства в частині визначення дати його звільнення чи причини звільнення, і саме на страховика покладено забезпечення виплати страхових коштів безробітному.

Виходячи з наведеного судом, сума виплаченого позивачем забезпечення у розмірі 64932,25 грн, нарахованих ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості у період з 18.05.2020 по 31.12.2020, підлягають відшкодуванню відповідачем у відповідності до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оскільки із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Щодо доводів відповідача стосовно недоведеності розрахунку та фактичної виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 суд зазначає, що у матеріалах справи наявний письмовий доказ - Додаток № 4 «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі» до Персональної картки № 00005 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Так, оскільки в зазначеному додатку містяться дані про призначення та виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , а саме номер особового рахунку, найменування банку, дати подання платіжного доручення до управління Державної казначейської служби України, та дати перерахування коштів до банку, при цьому відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-80, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Одеського обласного центру зайнятості (65007, Одеська обл., м. Одеса, вул. Адмірала Лазарєва, 10; ) до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, Одеська обл., м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-А; ) про стягнення 64 932,25 грн - задовольнити.

2. Стягнути з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, Одеська обл., м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-А; ) до бюджету Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (рахунок: UA0706397, отримувач: Одеський обласний центр зайнятості; код ЄДРПОУ отримувача: 03491435; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО банку 820172) виплачену суму матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг у розмірі 64 932,25 грн.

3. Стягнути з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, Одеська обл., м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-А; ) на користь Одеського обласного центру зайнятості (65007, Одеська обл., м. Одеса, вул. Адмірала Лазарєва, 10; ) 2481,00 грн витрат і сплати судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено у судовому засіданні 13 лютого 2023 р. Повний текст рішення складено та підписано 20 лютого 2023 р.

Суддя Р.В. Волков