ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р. Справа№ 910/4756/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Грека Б.М.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши апеляційної скарги Державного концерну "Укроборонпром"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 в частині задоволення позову ТОВ "СІФ Інвест"

у справі №910/4756/21 ( суддя - Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Купер Прайс"

до Державного концерну "Укроборонпром"

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державне підприємство "Київський державний завод "Буревісник"

про визнання протиправним та скасування розпорядження № 3/р від 24.01.2020

та за

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІФ Інвест"

до Державного концерну "Укроборонпром"

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державне підприємство "Київський державний завод "Буревісник"

про визнання протиправним та скасування наказу № 37 від 14.02.2020

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 07.02.2023

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» звернулося з позовом до Державного концерну «Укроборонпром» (далі - Концерн) про визнання протиправним та скасування розпорядження державного концерну «Укроборонпром» від 24.01.2020 № 3/р «Про результати контролю окремих питань діяльності державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник».

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами. Ухвалою попереднього засідання Господарського суду м. Києва від 24.07.2014 у справі № 15/175-б ТОВ «Купер Прайс» визнано кредитором державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник» на суму 34496916,70 грн. З метою погашення заборгованості ДП «Київський державний завод «Буревісник» 29.03.2018 ДП «Київський державний завод «Буревісник» та ТОВ «СІФ Інвест» уклали договір № 40-92 про будівництво житлового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, Державний концерн «Укроборонпром» 24.01.2020 видав розпорядження № 3/р «Про результати контролю окремих питань діяльності державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник», яке стало підставою для звернення з позовом до суду про визнання вищевказаного договору недійсним, що ставить під загрозу погашення заборгованості боржника.

ТОВ «СІФ Інвест» також звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до державного концерну «Укроборонпром» про визнання протиправним та скасування наказу від 14.02.2020 № 37 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362» (далі - Наказ).

ТОВ «СІФ Інвест» вважає, що дії Концерну є такими, що суперечать його попередній поведінці і є недобросовісними, а оскаржуваний Наказ суперечить врегульованій законодавством процедурі списання нерухомого майна. Майном, дозвіл на списання якого Концерн надав на підставі наказу від 17.10.2018 № 362, є 69 споруд і будівель, що мають 3 та 4 категорії аварійності, є ветхими і знаходяться в непридатному стані. Оскільки стан майна не покращився, зміна Концерном свого рішення шляхом скасування оскаржуваним Наказом наказу від 17.10.2018 № 362, на думку позивача, не відповідає такому стандарту поведінки як добросовісність. Суперечність поведінки процедурі списання нерухомого майна позивач обґрунтовує відсутністю у законодавстві (Порядку списання об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1314), можливості скасовувати раніше надану згоду на списання нерухомого майна.

Обґрунтовуючи право на позов ТОВ «СІФ Інвест» посилається на те, що є стороною за договором № 40-92 від 29.03.2018, за яким спільно ДП «КДЗ «Буревісник» .

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі № 910/4756/21 відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» до Державного концерну «Укроборонпром» про визнання протиправним та скасування розпорядження державного концерну «Укроборонпром» від 24.01.2020 № 3/р «Про результати контролю окремих питань діяльності державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник». Покладено судові витрати на Товариство з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс».

Задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіф Інвест» до Державного концерну «Укроборонпром». Визнано незаконним та скасувано наказ Державного концерну «Укроборонпром» від 14.02.2020 № 37 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362». Стягнуто з Державного концерну «Укроборонпром» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІФ ІВЕСТ» 2270,00 грн судового збору.

Ключовими мотивами рішення є:

- розпорядження державного концерну «Укроборонпром» від 24.01.2020 № 3/р «Про результати контролю окремих питань діяльності державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник» не містить будь-яких зобов`язуючих приписів, адресованих ТОВ «Купер Прайс», а наявні приписи Розпорядження не є такими, що безпосередньо впливають на права позивача. Отже, Розпорядження не порушує прав чи охоронюваних інтересів ТОВ «Купер Прайс»;

- ТОВ «СІФ Інвест» є стороною Договору, на стан виконання якого впливає списання майна, що знаходиться на земельній ділянці під забудовою. Це свідчить про те, що зупинення процедури списання майна на підставі оспорюваного Наказу безпосередньо пов`язана з можливістю досягнення ТОВ «СІФ Інвест» результатів (благ), у тому числі і матеріальних, що перебувають в сфері правового регулювання Договору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державний концерн «Укроборонпром» подав апеляційну скаргу, в якій просить суд відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного концерну «Укроборонпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі № 910/4756/21. Апеляційну скаргу Державного концерну «Укроборонпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі № 910/4756/21 задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі 3 910/4756/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіф-Інвест» про визнання протиправними та скасування наказу Державного концерну «Укроборонпром» від 14.02.2020 № 27 «Про визнання таким, що втратив чинність наказу Державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 року № 362» із закриттям провадження у справі, в іншій частині залишити без змін або ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіф-Інвест» до Державного концерну «Укроборонпром» про визнання протиправним та скасування наказу Державного концерну «Укроборонпром» від 14.02.2020 року № 27 «Про визнання таким, що втратив чинність наказу Державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 року № 362» - відмовити повністю.

Ключовими аргументами скарги є:

- спір підпадає під категорію публічно-правого спору та має розглядатися судами адміністративної юрисдикції;

- має місце відсутність факту виконання наказу від 17.10.2018 №362, а відтак і факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією ДП «КДЗ «Буревісник» своїх суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів щодо списання майна;

- оскаржуваний наказ стосується конкретно визначеного суб`єкта ДП «КДЗ «Буревісник», тобто є актом індивідуальної дії, таким чином такий наказ не породжує для ТОВ «СІФ Інвест» права на захист.

Від ТОВ «СІФ Інвест», ТОВ «Купер Прайс» надійшли відзиви на апеляційну скаргу.

Ключовими аргументами відзивів є:

- між позивачем та відповідачами немає публічно-правих відносин,а тому не підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства;

- наявність оскаржуваного наказу унеможливлює виконання ТОВ «СІФ Інвест», які встановленні договором № 40-92 від 29.03.2018.

Від ДП «Київський державний завод «Буревісник» також надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ключовим аргументом відзиву є:

- не додержання строку списання, встановленого наказом від 17.10.2018 № 362, не зумовлює зміну визначених Порядком для списання майна, та відповідно не наділяє Концерн правом змінити попередньо прийнятого рішення. Крім того, Порядок зобов`язує, що перед демонтажем та розбиранням майна підлягають вилученню окремі вузли, деталі, матеріали та агрегати об`єкта, що підлягає списанню. Виконання цих дій є передумовою демонтажу та розбиранню майна, і можуть мати місце також тільки після прийняття органом управління рішення про надання згоди на списання майна. А тому вилучення окремих вузлів, деталей, та агрегатів є початком демонтажу об`єкта, що вказує на настання правових наслідків наказу ДК «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362, та їх незворотність.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022 апеляційна скарга у справі № 910/4756/21 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Зубець Л.П.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці, справу № 910/4756/21 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 витребувано справу № 910/4756/21 у Господарського суду міста Києва та відкладено вирішення питання стосовно руху апеляційної скарги.

20.06.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла справа № 910/4756/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 відкрито апеляційне провадження по справі №910/4756/21.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2022, апеляційну скаргу Державного концерну «Укроборонпром» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Ткаченка Б.О., судді: Зубець Б.О., Алданова С.О., і вказаною колегією суддів справу прийнято до свого провадження, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 року по справі № 910/4756/21 оголошено перерву в розгляді справи до 30.08.2022.

В судовому засіданні 30.08.2022 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Ткаченка Б.О., судді Алданової С.О., судді Зубець Л.П. оголошено заяву про самовідвід від розгляду справи № 910/4756/21. Означена заява обґрунтована тим, що при розподілі даної справи було порушено порядок визначення суддів в частині їх спеціалізації.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 заяву колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О., про самовідвід від розгляду справи № 910/4756/21 - задоволено. Матеріали справи №910/4756/21 передано для здійснення визначення складу суду автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №910/4756/21 передана колегії суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Гарник Л.Л., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 прийнято апеляційну скаргу Державного концерну "Укроборонпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/4756/21 до провадження складі колегії суддів: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Гарник Л.Л., Отрюх Б.В. Вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги Державного концерну "Укроборонпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/4756/21 по суті спочатку. Розгляд апеляційної скарги призначено на 11.10.2022.

В зв`язку з оголошенням повітряної тривоги 11.10.2022, яка тривала більше п`яти годин, а отже посиленою небезпекою з боку Російської Федерації, для запобігання загрози життю та здоров`ю суддів, працівників апарату суду та учасників судового процесу у період воєнного стану 11.10.2022 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 призначено до розгляду в судовому засіданні 08.11.2022 справу № 910/4756/21 за апеляційною скаргою Державного концерну "Укроборонпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021.

В судовому засіданні 08.11.2022 колегія суддів оголосила перерву в розгляді справи до 22.11.2022.

В судовому засіданні 22.11.2022 колегія суддів продовжила перерву в розгляді справи до 13.12.2022.

В зв`язку з оголошенням повітряної тривоги 13.12.2022, а отже посиленою небезпекою з боку Російської Федерації, для запобігання загрози життю та здоров`ю суддів, працівників апарату суду та учасників судового процесу у період воєнного стану 13.12.2022 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 призначено до розгляду в судовому засіданні 10.01.2023 справу № 910/4756/21 за апеляційною скаргою Державного концерну "Укроборонпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021.

Розпорядженням керівника апарату від 09.01.2021 у зв`язку з перебування судді Отрюха Б.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/4756/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Гарник Л.Л., Грек Б.М.

В судовому засіданні 10.01.2023 колегія суддів, порадившись на місці оголосила перерву в розгляді справи до 07.02.2023.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду звернулося з позовом ТОВ «Купер Прайс» до ДК «Укроборонпром» (далі - Концерн) про визнання протиправним та скасування розпорядження державного концерну «Укроборонпром» від 24.01.2020 № 3/р «Про результати контролю окремих питань діяльності державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник».

Суд своєю ухвалою від 01.04.2021 відкрив провадження у справі № 910/4756/21, постановив розглядати справу у порядку загального позовного провадження, залучив до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державне підприємство «Київський державний завод «Буревісник» (далі - ДП «КДЗ «Буревісник»).

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами. Ухвалою попереднього засідання Господарського суду м. Києва від 24.07.2014 у справі № 15/175-б ТОВ «Купер Прайс» визнано кредитором ДП «Київський державний завод «Буревісник» на суму 34496916,70 грн. З метою погашення заборгованості державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник» 29.03.2018 державне підприємство «Київський державний завод «Буревісник» та товариство з обмеженою відповідальністю «СІФ Інвест» уклали договір № 40-92 про будівництво житлового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2. Державний концерн «Укроборонпром 24.01.2020 видав розпорядження № 3/р «Про результати контролю окремих питань діяльності державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник», яке стало підставою для звернення з позовом до суду про визнання вищевказаного договору недійсним, що ставить під загрозу погашення заборгованості боржника.

ТОВ «СІФ Інвест» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до державного концерну «Укроборонпром» про визнання протиправним та скасування наказу від 14.02.2020 № 37 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362» (далі - Наказ).

ТОВ «СІФ Інвест» зазначало, що дії Концерну є такими, що суперечать його попередній поведінці і є недобросовісними, а оскаржуваний Наказ суперечить врегульованій законодавством процедурі списання нерухомого майна. Майном, дозвіл на списання якого Концерн надав на підставі наказу від 17.10.2018 № 362, є 69 споруд і будівель, що мають 3 та 4 категорії аварійності, є ветхими і знаходяться в непридатному стані. Оскільки стан майна не покращився, зміна Концерном свого рішення шляхом скасування оскаржуваним Наказом наказу від 17.10.2018 № 362, на думку позивача, не відповідає такому стандарту поведінки як добросовісність. Суперечність поведінки процедурі списання нерухомого майна позивач обґрунтовує відсутністю у законодавстві (Порядку списання об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1314), можливості скасовувати раніше надану згоду на списання нерухомого майна.

Обґрунтовуючи право на позов товариство з обмеженою відповідальністю «СІФ Інвест» посилається на те, що є стороною за договором № 40-92 від 29.03.2018, спільно з ДП «КДЗ «Буревісник» .

Суд своєю ухвалою від 07.06.2021 відкрив провадження у справі № 910/8840/21, постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Позивач подав клопотання про об`єднання в одне провадження справи № 910/8840/21 зі справою № 910/4756/21, що перебуває в провадженні судді Ковтуна С.А.

На обґрунтування поданого клопотання позивач вказав, що у межах справи № 910/4756/21 здійснюється розгляд позовних вимог ТОВ «Купер Прайс» до ДК «Укроборонпром» про визнання протиправним та скасування розпорядження ДК «Укроборонпром» від 24.01.2020 № 3/р «Про результати контролю окремих питань діяльності державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник».

Водночас предметом спору у справі № 910/8840/21 є визнання протиправним та скасування наказу від 14.02.2020 № 37 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362».

Суд своєю ухвалою від 08.06.2021 задовольнив клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «СІФ Інвест» про об`єднання справ в одне провадження, передав матеріали справи № 910/8840/21 на розгляд судді Ковтуна С.А. у межах справи № 910/4756/21.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, місцевий суд прийшов до висновку, що вимога ТОВ «СІФ Інвест» підлягає задоволенню шляхом визнання незаконним та скасування наказу від 14.02.2020 № 37 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362», а позовні вимоги ТОВ «Купер Прайс» задоволенню не підлягають, оскільки оспорювань розпорядження не містить будь-яких зобов`язуючих приписів, адресованих ТОВ «Купер Прайс», а наявні приписи Розпорядження не є такими, що безпосередньо впливають на права позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство «Київський державний завод «Буревісник» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, що перебуває в управлінні Державного концерну «Укроборонпром». Майно ДП «КДЗ «Буревісник» є державною власністю і закріплене за ним на праві господарського відання. Контроль за ефективністю використання, збереження та обліком закріпленого за ДП «КДЗ «Буревісник» майна здійснює Концерн. Списання з балансу ДП «КДЗ «Буревісник» не повністю амортизованих основних фондів здійснюється за згодою Концерну.

З 2011 року стосовно ДП «КДЗ «Буревісник» розпочата процедура банкрутства, про що 30.11.2011 Господарським судом міста Києва постановлено ухвалу про порушено провадження у справі № 15/175-б.

ТОВ «Купер Прайс» є одним із кредиторів ДП «КДЗ «Буревісник» (ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 15/175-б від 24.07.2014).

В рамках процедури банкрутства комітетом кредиторів ДП «КДЗ «Буревісник» проведено конкурс з відбору інвесторів для участі у відновленні платоспроможності ДП «КДЗ «Буревісник», за результатами якого рішенням комітету кредиторів ДП «КДЗ «Буревісник» № 13 від 07.10.2016 обрано потенційного інвестора ДП «КДЗ «Буревісник» - товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «СІФ Інвест». Інвестиційна пропозиція ТОВ «СІФ Інвест» передбачала, з метою погашення вимог кредиторів та відновлення платоспроможності боржника, будівництво житлового комплексу на частині території боржника. У зв`язку з цим комітет кредиторів вирішив запропонувати ДП «КДЗ «Буревісник» подати документи до ДК «Укроборонпром» щодо списання майна, яке тривалий час не використовується у виробничій діяльності та яке розташоване на території потенційного інвестиційного проекту.

29.03.2018 державне підприємство «Київський державний завод «Буревісник» (сторона-1) та товариство з обмеженою відповідальністю «СІФ Інвест» (сторона-2) уклали договір № 40-92 про будівництво житлового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2 (далі - Договір).

За умовами Договору сторони зобов`язались збудувати житловий комплекс з об`єктами інженерно-транспортної інфраструктури. Об`єктом забудови є земельна ділянка площею 9,5071 га, за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2, яка надана стороні-1 в постійне користування. У зв`язку з цим, відповідно до п. 3.2 Договору, сторона-1 зобов`язалась оформити права на частину земельної ділянки з цільовим призначенням, що дозволяє здійснити будівництво, утримання та обслуговування об`єктів, а сторона-2 зобов`язалась надати організаційне та методологічне сприяння у виконанні зазначеного обов`язку сторони-1.

05.04.2018 державне підприємство «Київський державний завод «Буревісник» (сторона-1) та товариство з обмеженою відповідальністю «СІФ Інвест» (сторона-2) уклали додаткову угоду № 01 до Договору, відповідно до п. 4 якої сторона-2 у повному обсязі, за рахунок власних та/або залучених від третіх осіб коштів, фінансує всі витрати, пов`язані з оформленням та зміною цільового призначення земельної ділянки, а також демонтажем списаних споруд.

Отже, списання майна, яке знаходиться на земельній ділянці під забудовою, є обставиною, яка впливає на стан виконання Договору в цілому.

Механізм списання об`єктів державної власності, якими є об`єкти незавершеного будівництва (незавершені капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи), матеріальні активи, що відповідно до законодавства визнаються основними фондами (засобами), іншими необоротними матеріальними активами, визначає Порядок списання об`єктів державної власності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007, № 1314 (далі - Порядок).

Відповідно до вимог Порядку для встановлення факту непридатності майна і неможливості та/або неефективності проведення його відновного ремонту чи неможливості його використання іншим чином, а також для оформлення документів на списання майна утворюється комісія із списання майна.

Також Порядком визначено, що списання майна здійснюється суб`єктом господарювання, на балансі якого воно перебуває, на підставі прийнятого суб`єктом управління рішення про надання згоди на його списання. Рішення про надання згоди на списання нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва (незавершених капітальних інвестицій в необоротні матеріальні активи) приймається суб`єктом управління лише за погодженням з державним органом приватизації за місцезнаходженням суб`єкта господарювання. Рішення про надання згоди на списання майна оформлюється у формі розпорядчого акта, а про відмову в наданні такої згоди - у формі листа.

Визначення майна, що підлягає списанню, здійснювалось комісією державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник», та погоджувалось з Концерном. Всього було визначено 69 об`єктів, що підлягають списанню, а саме: 1) деревообробне виробництво, інвентарний номер 01-0008, рік випуску 1967; 2) заготівельне виробництво, інвентарний номер 01-0006, рік випуску 1969; 3) артсвердловина № 2 з пультовою, інвентарний номер 02-0066, рік випуску 1975; 4) компресорна, інвентарний номер 01-0003, рік випуску 1967; 5) градирня 3-ох секційна, інвентарний номер 15-0197, рік випуску 1967; 6) склад сантехніки та електроприладів, інвентарний номер 02-0094, рік випуску 1972; 7) склад наглядної агітації, інвентарний номер 02-0061, рік випуску 1975; 8) склад обладнання, інвентарний номер 02-0062, рік випуску 1969; 9) водонасосна станція з хлораторною, інвентарний номер 02-0090, рік випуску 1967; 10) приміщення будівельних майстерень зона А, інвентарний номер 02-0076, рік випуску 1989; 11) приміщення будівельних майстерень зона Б, інвентарний номер 02-0076, рік випуску 1989; 12) артсвердловина № 1 з пультовою, інвентарний номер 02-0085, рік випуску 1965; 13) артсвердловина № 3 з пультовою, інвентарний номер 02-0091, рік випуску 1970; 14) ремонтно-механічний цех, інвентарний номер 01-0007, рік випуску 1968; 15) будинок експедиції, інвентарний номер 02-0062, рік випуску 1973; 16) тимчасова теплиця, інвентарний номер 15-20203, рік випуску 1967; 17) очисні споруди промстоків, інвентарний номер 15-20211, рік випуску 1970; 18) реагентне господарство, інвентарний номер 02-0010, рік випуску 1969; 19) виробництво ПДМ, інвентарний номер 01-0005, рік випуску 1965; 20) склад для збереження хімікатів, інвентарний номер 02-0095, рік випуску 1972; 21) будівля для випробування абразивних кругів, інвентарний номер 01-0052, рік випуску 1970; 22) виробництво литва та металевих конструкцій, інвентарний номер 02-0069, рік випуску 1982; 23) склад, інвентарний номер 02-0053, рік випуску 1968; 24) арка металева (ДОК), інвентарний номер 15-0073, рік випуску 1983; 25) склад-модуль з легких металевих конструкцій, інвентарний номер 15-0104, рік випуску 1994; 26) актогараж на 50 машин, інвентарний номер 02-0084, рік випуску 1978; 27) зварочно-мідна дільниця гаража, інвентарний номер 02-0084, рік випуску 1978; 28) навіс над оглядовою канавою, інвентарний номер 12-0078, рік випуску 1991; 29) зарядна станція кислотних акумуляторів, інвентарний номер 02-0064, рік випуску 1991; 30) зарядна станція лужних акумуляторів, інвентарний номер 02-0064, рік випуску 1991; 31) насосна станція водо-зворотного забезпечення, інвентарний номер 15-20219, рік випуску 2005; 32) приміщення-бокс для 5-ти авто, інвентарний номер 02-0107, рік випуску 2005; 33) склад ЛВЖ, ГЖ, інвентарний номер 02-0096, рік випуску 1973; 34) порізка товстолистного металу, інвентарний номер 02-0077, рік випуску 1991; 35) приміщення для фарбування ВБК-116, інвентарний номер 02-0081, рік випуску 2005; 36) відкритий склад металів, інвентарний номер 15-20205, рік випуску 1972; 37) склад лісоматеріалів, інвентарний номер 15-20204, рік випуску 1973; 38) склад газобалонів, інвентарний номер 02-0056, рік випуску 1974; 39) склад ПММ, інвентарний номер 02-0097, рік випуску 1973; 40) склад сипучих матеріалів, інвентарний номер 02-0057, рік випуску 1974; 41) склад хімікатів, інвентарний номер 02-0063, рік випуску 1974; 42) будівля для пожежної охорони, інвентарний номер 02-0082, рік випуску 2005; 43) склад хімікатів, лаків, фарб, інвентарний номер 02-0075, рік випуску 1971; 44) універсальний ДОК № 4, інвентарний номер 02-0100, рік випуску 1975; 45) розчинний вузол, інвентарний номер 02-0055, рік випуску 1975; 46) універсальний ДОК № 3, інвентарний номер 02-0099, рік випуску 1974; 47) універсальний ДОК № 1, інвентарний номер 02-0098, рік випуску 1973; 48) адміністративна споруда ВМТЗ, інвентарний номер 02-0058, рік випуску 1973; 49) універсальний ДОК № 2, інвентарний номер 02-0054, рік випуску 1975; 50) будівля-приміщення пультової АЗС, інвентарний номер 02-0105, рік випуску 1991; 51) автодороги, тротуари, доріжки і площадки на промисловому майданчику, інвентарний номер 15-20207, рік випуску 1968; 52) асфальтна площадка навколо гаража, інвентарний номер 15-20212, рік випуску 1979; 53) дорога до гаража, інвентарний номер 15-20213, рік випуску 1979; 54) резервуар залізобетонний для води 1000 м.куб., інвентарний номер 15-0192, рік випуску 1966; 55) резервуар теплої води об`ємом 50 м.куб., інвентарний номер 15-0193, рік випуску 1967; 56) резервуар чистої води об`ємом 1000 м.куб., інвентарний номер 15-0194, рік випуску 1977; 57) лінія зовнішнього освітлення по периметру, інвентарний номер 21-0203, рік випуску 1968; 58) внутрішньомайданчикові теплові мережі, інвентарний номер 22-0226, рік випуску 1966; 59) зовнішні мережі зворотного водопостачання на проммайданчику, інвентарний номер 22-0227, рік випуску 1967; 60) зовнішні мережі водопроводу на проммайданчику, інвентарний номер 22-0228, рік випуску 1966; 61) зовнішні мережі госпфекальної каналізації на проммайданчику, інвентарний номер 22-0231, рік випуску 1966; 62) зовнішні мережі стислого повітря, інвентарний номер 22-0233, рік випуску 1966; 63) зовнішні мережі теплопневмозабезпечення, інвентарний номер 22-0234, рік випуску 1974; 64) зовнішні мережі зливової, інвентарний номер 22-0230, рік випуску 1966; 65) огорожа залізобетонна території заводу зона «Б», інвентарний номер 15-20216, рік випуску 1979; 66) підпірна стіна, інвентарний номер 15-20200, рік випуску 1977; 67) лінія зовнішнього освітлення, інвентарний номер 21-0202, рік випуску 1970; 68) огорожа території заводу зона «А», інвентарний номер 15-0198, рік випуску 1967; 69). загальномайданчикові мережі госпитного протипожежного водопроводу, інвентарний номер 22-0235, рік випуску 1974.

11.09.2018 ДП «Київський державний завод «Буревісник» звернулось до Фонду державного майна України в м. Києві (лист вих. № 400/134) щодо отримання погодження на списання майна, надавши відповідні документи.

17.09.2018 (лист № 30-09/9241) Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву погодило списання об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2, яке перебуває на балансі ДП «Київський державний завод «Буревісник» (69 одиниць).

19.09.2018 ДП «Київський державний завод «Буревісник» звернулось до Концерну (листом вих. № 400/138) з проханням прийняти рішення про надання згоди на списання нерухомого майна.

17.10.2018 Державний концерн «Укроборонпром» прийняв наказ № 362 «Про надання згоди на списання майна державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник», яким надано згоду державному підприємству «Київський державний завод «Буревісник» на списання майна (зазначених вище 69 об`єктів), що підлягає списанню з балансу Державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник». Згідно з цим наказом майно підлягало списанню до 01.10.2019. У наказі зазначено, що він прийнятий на підставі Закону України «Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі», постанови Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року № 993 «Деякі питання державного концерну «Укроборонпром», Порядку списання об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1314, а також з урахуванням пропозиції комісії з розгляду пропозицій щодо розпорядження об`єктами державної власності (протокол № 13 від 30.08.2018) та листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 17.09.2018 № 30-09/9241.

14.02.2020 Державний концерн «Укроборонпром» видав наказ № 37 про визнання наказу Державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362 таким, що втратив чинність.

Мотивами прийняття оскаржуваного Наказу є закінчення строку проведення списання майна, визначеного наказом державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362 «Про надання згоди на списання майна державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник», а також розпорядження державного концерну «Укроборонпром» від 24.01.2020 №3/р.

Розпорядження № 3/р від 24.01.2020 (далі - Розпорядження) прийнято за наслідками проведення контрольного заходу і містить зобов`язання: керівника ДП «КДЗ «Буревісник» вжити вичерпних заходів щодо відновлення порушених прав Підприємства внаслідок укладання договору з ТОВ «СІФ Інвест» від 29.03.2018 № 40-92, в т.ч. шляхом реалізації положень п. 5 ст. 73-2 Господарського кодексу України, а також права постійного користування земельною ділянкою державної власності площею 15,6331 га (кадастровий номер :90:142:003) (п. 1.1. розпорядження); департамент управління інтелектуальною власністю та іншими активами - опрацювати питання щодо визнання таким, що втратив чинність наказ ДК «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362 «Про надання згоди на списання майна державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник» (п. 3.2 розпорядження).

Вирішуючи спір щодо правомірності Наказу колегія суддів виходить з такого.

Відповідно Закону України «Про управління об`єктами державної власності» (стаття 3) особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі визначаються Законом України «Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі».

Законом України «Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» закріплено монополію на управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі за:

- Кабінетом Міністрів України;

- Державним концерном «Укроборонпром».

Законом України «Про управління об`єктами державної власності» Кабінету Міністрів України делеговані повноваження визначення порядку відчуження та списання об`єктів державної власності.

Як зазначено вище, відповідний Порядок затверджено 08 листопада 2007 року постановою Кабінету Міністрів України № 1314.

Отже, списання об`єктів державної власності здійснюється у спосіб, передбачений Порядком списання об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11. 2007 № 1314.

Відповідно до Порядку (п. 7), компетенція Концерну у процедурі списання об`єктів державної власності обмежується прийняттям одного з двох рішень: надання згоди на списання майна, або про відмову в наданні такої згоди. В залежності від виду рішення, воно оформлюється різними документами: при наданні згоди на списання майна - розпорядчим актом, при відмові в наданні згоди - листом. З огляду на це, як розпорядчий акт, і так і лист є юридичною формою рішення Концерну, що має правові наслідки. Причому, відмова може мати місце виключно з підстав, визначених Порядком (п. 7).

Засади, на яких будується правовий порядок в Україні, визначені ст. 19 Конституції України. За її приписами органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний принцип функціонування правопорядку знайшов своє відображення у ст. 13 Цивільного кодексу України, яка визначає межі здійснення цивільних прав. За логікою цієї норми учасники цивільних правовідносин повинні здійснювати цивільні права розумно, добросовісно, у відповідності до вимог актів цивільного законодавства або договору, додержуючись моральних засад суспільства. Під здійсненням цивільних прав слід розуміти реалізацію учасником цивільних правовідносин на власний розсуд можливостей, визначених змістом його суб`єктивних цивільних прав. Однак будь-яке з суб`єктивних цивільних прав має свої межі, оскільки це міра можливої поведінки учасника в цивільних правовідносинах. Цими межами є встановленні актами цивільного законодавства положення, що визначають міру можливої поведінки учасників цивільних правовідносин. У зв`язку з цим закон, визначаючи межу можливої поведінки учасників цивільних правовідносин, зобов`язує їх при здійснення ними своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, забороняє дії осіб, що вчиняться з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до Порядку списання об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11. 2007 № 1314, списанню підлягає майно: морально застаріле чи фізично зношене, непридатне для подальшого використання суб`єктом господарювання та відновлення якого є економічно недоцільним; пошкоджене внаслідок аварії чи стихійного лиха; виявлене в результаті інвентаризації як нестача. Процедура списання майна є багатоетапною процедурою, яка розпочинається з утворенням комісії зі списання майна, та завершується демонтажем майна. Демонтаж та розбирання майна, що пропонується до списання, може мати місце тільки після прийняття органом управління рішення про надання згоди на списання майна.

Отже, рішення органу управління про списання майна є легітимізацією висновків комісії зі списання майна щодо наявності визначених Порядком підстав для списання майна. Їх наявність, за відсутності підстав для відмови у списанні майна, формують відповідний обов`язок органу управління, тобто його рішення не є такими, що залежать від власної дискреції. У зв`язку з цим Порядок та інші законодавчі чи нормативно-правові акти не наділяють орган управлінням, після прийняття ним рішення про списання, компетенцією скасування або визнання таким, що втратило чинність такого рішення.

Не додержання строку списання, встановленого наказом Державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362, не зумовлює зміну визначених Порядком підстав для списання майна, та, відповідно, не наділяє Концерн правом зміни попередньо прийнятого рішення. Крім того, Порядок зобов`язує, що перед демонтажем та розбиранням майна підлягають вилученню окремі вузли, деталі, матеріали та агрегати об`єкта, що підлягає списанню. Виконання цих дій є передумовою демонтажу та розбиранню майна, і можуть мати місце також тільки після прийняття органом управління рішення про надання згоди на списання майна. А тому вилучення окремих вузлів, деталей, матеріалів, агрегатів є початком демонтажу об`єкта, що вказує про настання правових наслідків наказу Державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362, та їхню незворотність.

З огляду на викладене це колегія суддів погоджується з місцевим судом, що у Концерну відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного Наказу.

Також колегія суддів погоджується з доводами ТОВ «СІФ Інвест» про те, що Наказ порушує його права та охоронювані законом інтереси.

Поняття законного (охоронюваного законом) інтересу міститься в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 1-10/2004, згідно з яким поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до цього рішення поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який:

а) виходить за межі змісту суб`єктивного права;

б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони;

в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб;

г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права;

д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом;

є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.

Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Розмежовуючи суб`єктивне право, і пов`язаний з ним інтерес, Конституційний Суд України зазначає, що перше є особливим дозволом, тобто дозволом, що відображається у відомій формулі: «Дозволено все, що передбачено у законі», а друге - простим дозволом, тобто дозволом, до якого можна застосовувати не менш відоме правило: «Дозволено все, що не забороняється законом».

Інтерес, навіть перебуваючи під охороною закону чи права, на відміну від суб`єктивного права, не має такої правової можливості, як останнє, оскільки не забезпечується юридичним обов`язком іншої сторони. Законний інтерес відбиває лише легітимне прагнення свого носія до того, що не заборонено законом, тобто тільки його бажання, мрію, потяг до нього, а отже - й не юридичну, а фактичну (соціальну) можливість.

Це прагнення у межах сфери правового регулювання до користування якимось конкретним матеріальним або нематеріальним благом. Відмінність такого блага від блага, яке охоплюється змістом суб`єктивного права, полягає в тому, що користування благом, на яке особа має право, визначається можливістю в рамках закону, а до якого має законний інтерес - без вимог певних дій від інших осіб або чітко встановлених меж поведінки.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частина 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як зазначено судом вище, товариство з обмеженою відповідальністю «СІФ Інвест» є стороною Договору, на стан виконання якого впливає списання майна, що знаходиться на земельній ділянці під забудовою. Це свідчить про те, що зупинення процедури списання майна на підставі оспорюваного Наказу безпосередньо пов`язана з можливістю досягнення товариством з обмеженою відповідальністю «СІФ Інвест» результатів (благ), у тому числі і матеріальних, що перебувають в сфері правового регулювання Договору.

За приписами ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, видатний органом державної влади, органом Автономної Республіки Крим та органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавство і порушує і цивільні права або інтереси.

Таким чином, як правильно вказав місцевий суд, вимога ТОВ «СІФ Інвест» підлягає задоволенню шляхом визнання незаконним та скасування наказу від 14.02.2020 № 37 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362».

Вирішуючи вимогу ТОВ «Купер Прайс» про визнання протиправним та скасування розпорядження державного концерну «Укроборонпром» від 24.01.2020 № 3/р «Про результати контролю окремих питань діяльності державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник» колегія суддів виходить з такого.

Розпорядження містить припис, адресований ДП «КДЗ «Буревісник», щодо вжиття вичерпних заходів по відновленню порушених прав Підприємства внаслідок укладання договору з ТОВ «СІФ Інвест» від 29.03.2018 № 40-92 (п. 1.1. розпорядження), а також припис департаменту управління інтелектуальною власністю та іншими активами - опрацювати питання щодо визнання таким, що втратив чинність наказ ДК «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362 «Про надання згоди на списання майна державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник».

В науці права акти поділяються на нормативно-правові та індивідуальної дії. Індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для чітко визначених суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної ситуації, у зв`язку з чим, зазвичай, їх юридична чинність носить разовий характер.

Так, як правильно встановлено судом першої інстанції, Розпорядження не містить будь-яких зобов`язуючих приписів, адресованих товариству з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс», а наявні приписи Розпорядження не є такими, що безпосередньо впливають на права позивача. Тому місцевий суд правильно вважав, що Розпорядження не порушує прав чи охоронюваних інтересів ТОВ «Купер Прайс», що є підставою для відмови у позові за цією вимогою.

Щодо твердження Державного концерну «Укроборонпром» про порушення судом першої інстанції правил юрисдикції Господарських судів, колегія зауважує.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, у розумінні пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Категорія публічно-правових (адміністративно-правових) відносин є однією з основних у адміністративному процесі під час розгляду і вирішення адміністративних справ і безпосередньо використовується, зокрема, у статтях 2, 4, 5, 9, 12, 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Разом з тим, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, па який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018у справі №805/4506/16-а, від 27.06.2018у справі №815/6945/16.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єктів законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 914/2006/17.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки Відповідач, приймаючи оскаржуваний Наказ, не мав публічно-правових відносин саме з ТОВ «Сіф Інвест».

Так, між Позивачем та Відповідачами немає публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Відтак, справа не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

Крім того, частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим та органах місцевого самоврядування.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закону України «Про державну службу».

Згідно з вимогами статті 9 Закону України «Про державну службу», правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією та спеціальними законами України.

Відповідно до етапі 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Предметом вирішення даної справи є визнання незаконним та скасування наказу Державного концерну «Укроборонпром» від 14.02.2020 № 37 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 № 362».

Так, з метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь військово-технічному співробітництві з іноземними державами Кабінет Міністрів України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1221 утворено Державний концерн «Укроборонпром» з включенням до його складу державних підприємств згідно з додатком.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України «Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» Державного концерну «Укроборонпром» є уповноваженим суб`єктом господарювання з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

Отже, Державний концерн «Укроборонпром» не є суб`єктом владних повноважень, а є уповноваженим суб`єктом господарювання з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

Відповідно до пункту 1 Статуту Державного концерну «Укроборонпром», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 р. № 993 (в редакції постанови плету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1229) Державний концерн «Укроборонпром» є державним господарським об`єднанням, утвореним відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1221 «Про утворення Державного шерпу «Укроборонпром» (Офіційний вісник України, 2011 р., № 1, ст. 6).

Отже, Державний концерн «Укроборонпром» є державним господарським об`єднанням, на принципах повної господарської самостійності та самоокупності, несе відповідальність за результати своєї господарської діяльності та виконання зобов`язань. Державний концерн «Укроборонпром» не є суб`єктом владних повноважень, не відноситься також до органів місцевого самоврядування, органів соціального захисту чи органів Пенсійного Фонду раїни, а також інших органів, предметна підсудність щодо яких, передбачена ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки правовідносини, що виникли між сторонами з приводу визнання незаконним та скасування наказу Державного концерну «Укроборонпром» від 14.02.2020 №. 37 «Про визнання такими, що втратив чинність, наказу Державного концерну «Укроборонпром» від 17.10.2018 №362» не пов`язані з проходженням публічної служби та не належать до публічно-правових Державний концерн «Укроборонпром» не є суб`єктом владних повноважень, не відноситься також до органів місцевого самоврядування, органів соціального захисту чи органів Пенсійного Фонду раїни, а також інших органів, предметна підсудність щодо яких, передбачена ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже і справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

У зв`язку з введенням указами Президента України воєнного стану на всій території України; можливістю незнаходження осіб за вказаними в апеляційних скаргах адресами, зокрема, у зв`язку з евакуацією; тимчасовою нероботою АТ "Укрпошта", зокрема, на тимчасово окупованих та звільнених від агресора територіях; та інше, з метою належного повідомлення сторін в цій особливій для країни ситуації, відповідно до приписів п.п. 6, 7 ст. 6 та ст. 169 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе повідомляти осіб про розгляд справи не через АТ "Укрпошта", а іншими засобами, які доступні в період воєнного стану (надсилання повідомлення на електрону пошту сторін, електронний кабінет, повідомлення на офіційному сайті ПАГС); докази повідомлення долучати до матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного концерну "Укроборонпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 в частині задоволення позову ТОВ "СІФ Інвест" у справі №910/4756/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 в частині задоволення позову ТОВ "СІФ Інвест" у справі №910/4756/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №910/4756/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Дану постанову направити на відомі суду електронні адреси сторін, що наявні в матеріалах справи.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 6 ГПК України:

"Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою."

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України.

Повний текст складено 13.02.2023.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Б.М. Грек

Л.Л. Гарник