РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2023Справа № 910/11639/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії

«Південно-Західна залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Макадам Трейд»

про стягнення 148.345,68 грн

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

01.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Макадам Трейд» про стягнення 148.345,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним

- на підставі трьохсторонньої заяви (угоди) № 1 від 15.12.2021 до договору № 2326 про експлуатацію під`їзної колії Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт» при станції Миропіль Південно-Західної залізниці від 02.07.2018, укладеного між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Граніт», вагони, які прибувають в період з 15.12.2021 по 15.06.2022 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Макадам Трейд», подаються локомотивом залізниці на під`їзну колію Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт».

- взаємовідносини позивача з відповідачем щодо організації перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються договором від 21.01.2020 № 20342/ЦТЛ-2020 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір № 20342/ЦТЛ-2020), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або у вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги;

- на станцію призначення Миропіль на адресу ТОВ «Макадам Трейд» у період з 25.02.2022 по 17.03.2022 прибували під навантаження 30 порожніх власних вагонів;

- по прибуттю на станцію призначення Миропіль відповідно до пункту 8.2 договору № 20342/ЦТЛ-2020 вантажовласника було повідомлено про прибуття вантажу;

- у зв`язку із зайнятістю вантажного фронту під`їзної колії вагони були затримані на станції Миропіль до моменту подачі під вантажні операції з вини клієнта з причин очікування звільнення вантажного фронту, що підтверджується актами загальної форми ГУ-23;

- за час затримки вагонів на коліях станції станцією призначення на підставі актів загальної форми ГУ-23 була нарахована плата за користування вагонами та сформовано відомості плати за користування вагонами ф. ГУ-46 № 15030001 від 15.03.2022, № 1503002 від 15.03.2022, № 1503003 від 15.03.2022, № 1603003 від 16.03.2022, № 17030001 від 17.03.2022, № 24030001 від 24.03.2022, у сумі 119.858,35 грн без ПДВ та з врахуванням комендантської години. Також нараховано збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф.ФДУ-92 № 18030098 від 18.03.2022, № 25030100 від 25.03.2022, № 29030112 від 29.03.2022 у сумі 3.763,05 грн без ПДВ, а всього 148.345,68 грн, з урахуванням ПДВ;

- уповноважений представник відповідача відомості плати за користування вагонами та накопичувальні картки підписати відмовився, про що свідчать відповідні акти від 15-18, 24, 25, 29 березня 2022 року.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовною вимогою стягнути з відповідача про стягнення 148.345,68 грн боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/11639/22 від 08.11.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

22.11.2022 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 відкрито провадження у справі № 910/11639/22 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 29.11.2022 було 02.12.2022 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 790 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03062, м. Київ, просп. Перемоги, 67, корп. В, каб. 318-А, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 29.11.2022, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 27.12.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 790, а отже відповідач мав подати відзив на позов у строк до 11.01.2023 включно.

04.01.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позов (поданий до відправлення до поштового відділення зв`язку 30.12.2022), відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на те, що ТОВ «Макадам Трейд» не могло виконати своїх зобов`язань за договором, в період з 25.02.2022 по 17.03.2022, у зв`язку з непереборними обставинами, що зумовлені з військовою агресією російської федерації проти України. В підтвердження викладеного відповідачем надано листи № 02.03-01 та № 02.03-02 від 02.03.2022, в яких останнім повідомлено позивача про тимчасову неможливість здійснення відправлення вантажів та заявлено прохання довести до відома станції, що на період дії обставин визначених у п. 6.1 договору не нараховується станційний збір на вагони, які знаходяться на під`їзних коліях АТ «Укрзалізниця». Зазначені обставини непереборної сили засвідчені листом Торгово-промислової палати України № 2021/020-7.1 від 28.02.2022. При цьому відповідач зазначає, що самим позивачем на його адресу було направлено повідомлення про настання форс-мажору № ЦТЛ-19/178 від 02.03.2022, в якому позивач повідомив, що АТ «Укрзалізниця» не може виконувати свої зобов`язання за договором посилаючись на лист Торгово-промислової палати України № 2021/020-7.1 від 28.02.2022.

04.01.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та зазначає, що відповідачем не подано доказів направлення позивачу листа № 02.03-02 від 02.03.2022, та позивач, в свою чергу, відповідного листа не отримував. Зазначає, що у повідомленні мова йде про відправлення вантажів, тоді як в даному випадку вагони прибували на адресу ТОВ «Макадам Трейд». Стосовно повідомлення позивача за № ЦТЛ-19/178 від 02.03.2022 зауважує, що в цьому повідомленні мова йде про загальні обставини форс-мажору, які можуть виникнути з 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Також позивач вказує, що відповідачем не доведено належними засобами доказування настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) саме для відповідача в період з 25.02.2022 по 17.03.2022.

12.01.2023 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (подані до відправлення до поштового відділення зв`язку 09.01.2023), відповідно до яких останній заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та наполягає на тому, що лист ТПП № 2021/02.0-7.1 від 28.02.2022 є належним підтвердженням настання форс-мажорних обставин, оскільки умовами договору не визначено обов`язок відповідача отримати саме сертифікат про форс-мажорні обставини. В підтвердження надіслання позивачу листа № 02.03-02 від 02.03.2022 відповідачем надано скріншот екрану відритої в браузері сторінки електронної пошти.

18.01.2023 від позивача до суду надійшло повідомлення про надання адвокату доступу до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

18.01.2023 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення до позову, з яких вбачається, що позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та вказує на те, що поданий відповідачем скріншот з електронної пошти є сумнівним доказом, оскільки з неї не вбачається саме надіслання листа.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Макадам Трейд» (відповідач, замовник) було укладено договір № 20342/ЦТЛ-2020 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору його предметом є організація та здійснення перевезень вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Спір виник в зв`язку з тим, що у період з 25.02.2022 по 17.03.2022 на станцію призначення Миропіль на адресу ТОВ «Макадам Трейд» прибували під навантаження 30 порожніх власних вагонів, які було затримано на станції Миропіль до моменту подачі під вантажні операції з вини відповідача, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 148.345,68 грн з оплати за користування вагонами та за зберігання вагонів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються кодексами, законами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 Статуту).

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 12.1 договору він діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення.

Сторонами заперечень щодо укладення даного договору або доказів в підтвердження виявлення однією із сторін небажання продовжувати договірні відносини не подано, а отже договір є чинним.

02.07.2018 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Граніт» укладено договір № 2326 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт» при станції Миропіль Південно-Західної залізниці.

Пунктом 1 договору № 2326 від 02.07.2018 сторони погодили, що згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить залізниці, що примикає до колії 1/24П станції Миропіль Південно-Західної залізниці через стрілку № 1 і обслуговується власним локомотивом.

На підставі договору № 2326 від 02.07.2018 між позивачем, відповідачем та ТОВ «Граніт» укладено трьохсторонню заяву (угоду) № 1 від 15.12.2021, відповідно до умов якої сторони погодили, що вагони, які будуть прибувати з 15.12.2021 по 15.06.2022 в адресу ТОВ «Макадам Трейд» для навантаження/вивантаження вантажу (щебеню та відсіву), подавати на під`їзну колію Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт».

Розрахунки за подачу - забирання вагонів, маневрову роботу, користування вагонами будуть проводитись власником вантажу у відповідності до умов визначеного договору.

Так, у період з 25.02.2022 по 17.03.2022 на станцію Миропіль регіональної філії «Південно-Західної залізниці» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - станція Миропіль) на адресу відповідача прибували під навантаження порожні власні вагони №№ 60459708, 56388903, 62258173, 60360377, 61298543, 63522742, 56127772, 53602900, 56010630, 56419781, 56420367, 59225623, 59123331, 59123273, 59123067, 58921453, 60725355, 56046246, 59955781, 53530358, 56955446, 63660062, 56108244, 60972809, 67684274, 59727222, 60725744, 61297982, 63813364, 56229404, 56542814, 55616841, 60456811, 53551321, що підтверджується наявними в матеріалах справи наступними накладними: №№ 36794758, 36794691, 36794667, 36794725, 36794683, 36794717, 36794766, 36757680, 36794642, 36794659, 36794675, 36730661, 36734002, 36711869, 36711844, 36711851, 36711836, 36730885, 36730927, 36730653, 36711877, 36730950, 36730893, 36730901, 36730919, 36730943, 36715019, 36715027, 36715001, 36715035, 36714996.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (далі - Правила видачі вантажів) про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів).

Час прибуття вищевказаних вагонів зафіксовано у книзі прибуття вантажів, станція Миропіль, форма ГУ-42, про що свідчить наявний в матеріалах справи витяг з відповідної книги від 29.09.2022, довідка: 2561.

Час повідомлення одержувача (відповідача) вказано у графі 49 наявних в матеріалах справи накладних.

Заперечень щодо повідомлення про час та дату прибуття вантажу відповідачем не подано.

Відповідно до ст. 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 (далі - Правила користування вагонами і контейнерами) у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

У зв`язку з тим, що вказані вище вагони, які прибували в період з 25.02.2022 по 17.03.2022 під навантаження на адресу відповідача, позивач не мав можливості вчасно подати по причині «затримка вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта», позивачем було складеного наступні акти загальної форми ГУ-23:

- акт № 215 від 02.03.2022 на вагони : №№ 53530358, 53602900, 56010630, 56046246, 56108244, 56127772, 56388903, 56419781, 56955446, 59727222, 59955781, 60360377, 60459708, 60725355, 60725744, 60972809, 61297982, 61298543, 62258173, 62314760, 63522742, 63660062, 63813364, 67684274; час початку затримки вагонів 02.03.2022 о 08:50 год.;

- акт № 245 від 16.03.2022 на вагон № 56420367; час початку затримки вагону 16.03.2022 о 15:16 год.

Відповідні акти підписано зі сторони відповідача Олександрівською О.М., яка діяла на підставі доручення Товариства з обмеженою відповідальністю «Макадам Трейд» № 14 від 03.01.2022.

В подальшому, позивачем було складено, а представником відповідача (Олександрівською О.М.) підписано, наступні акти загальної форми ГУ-23:

- акт № 239 від 15.03.2022, на вагони: №№ 56010630, 56127772, 56388903, 56419781, 56955446, 59727222, 60360377, 60459708, 61298543, 62258173, 62314760, 63522742, 63660062, 67684274; час початку затримки вагонів 02.03.2022 о 08:50 год (акт № 215 від 02.03.2022) - час закінчення затримки вагонів 15.03.2022 о 11:30 год.;

- акт № 240 від 15.03.2022, на вагон № 53602900; час початку затримки вагонів 02.03.2022 о 08:50 год (акт № 215 від 02.03.2022) - час закінчення затримки вагонів 15.03.2022 о 15:00 год.;

- акт № 246 від 17.03.2022, на вагони: №№ 59955781, 60725355, 60725744, 60972809, 61297982, 63813364, 53530358, 56046246, 56108244; час початку затримки вагонів 02.03.2022 о 08:50 год (акт № 215 від 02.03.2022) - час закінчення затримки вагонів 17.03.2022 о 09:45 год.;

- акт № 247 від 17.03.2022, на вагон № 56420367; час початку затримки вагонів 16.03.2022 о 15:16 год (акт № 245 від 16.03.2022) - час закінчення затримки вагонів 17.03.2022 о 09:45 год.

Відповідно до таблиці 1 Розділу 5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 340/16356 від 15.04.2009 (далі - Збірник тарифів), плата за користування вагоном до 45 годин становить 206,20 грн, понад 45 год - 16 грн за кожну годину за 1 вагон.

Відповідно до п. 3 Розділу 5 Збірника тарифів при визначенні часу користування вагонами і контейнерами час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Також аналогічна норма міститься також у пункті 12 Правил користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до п. 5 Розділу 5 Збірника тарифів за затримку на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення власних та орендованих вагонів з вини одержувача, відправника або власника (орендаря) вагонів залізниці сплачується плата в розмірі 50% ставок, зазначених у таблиці 1.

Згідно з наказом Міністерства інфраструктури України № 205 від 22.03.2019, яким внесено зміни до коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги встановлено, що плата за користування вагонами та контейнерами, що вказана в розділі V Збірника тарифів, становить 3,023.

Згідно зі ст. 3 Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23. За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

За приписами ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт», що кореспондується зі ст. 110 Статуту, передбачено обов`язок залізниці забезпечити збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а у разі незбереження вантажу - відшкодувати вартість за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу.

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів зазначено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо.

Після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за зберігання власного рухомого складу на своїх осях за кожну добу в розмірі 5,9 грн. (пункт 2.1 розділу 3 Збірника тарифів).

Відповідно до п. 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Позивачем було сформовано відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 15030001р, 15030002р, 15030003р, 16030003р, 17030001р, 24030001р на загальну суму 119.858,35 грн (без ПДВ).

Представник вантажовідправника (ТОВ «Макадам Трейд») - Олександрівська О.М., відмовилася від підпису відповідних відомостей за користування вагонами, у зв`язку з чим позивачем складено наступні акти загальної форми ГУ-23: № 19 від 15.03.2022, № 20 від 15.03.2022, № 22 від 16.03.2022, № 23 від 17.03.2022 та № 29 від 24.03.2022.

Також, позивачем було сформовано накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) № 18030098 від 18.03.2022, № 25030100 від 25.03.2022, № 29030112 від 29.03.2022 на загальну суму 3.763,05 грн (без ПДВ).

Представник вантажовідправника (ТОВ «Макадам Трейд») - Олександрівська О.М., відмовилася від підпису відповідних накопичувальних карток, у зв`язку з чим позивачем складено наступні акти загальної форми ГУ-23: № 25 від 18.03.2022, № 31 від 25.03.2022 та № 32 від 29.03.2022.

Відповідачем заперечень щодо викладених обставин не надано.

Абзацами 1 та 2 ст. 119 Статуту встановлено, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до ст. 2 Правил користування вагонами і контейнерами за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

Згідно з п. 13 Правил користування вагонами і контейнерами плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Згідно з п. 14 Правил користування вагонами і контейнерами розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.

Пунктом 15 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Відповідно до п.п. 8, 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідачем не доведено, що затримка вагонів на станції призначення сталася з причин, що залежали від залізниці.

Згідно з п. 2.1.4 договору обов`язком замовника є сплата послуг перевізника та інших платежів, належних перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Проте, матеріали справи свідчать, що відповідачем в порушення умов договору не здійснено оплату за користування та зберігання вагонів у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої не оспорений відповідачем та становить 123.621,40 грн без ПДВ та 148.345,68 грн з нарахуванням ПДВ.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача 148.345,68 грн.

Посилання відповідача як на підставу неможливості виконання зобов`язань за договором на наявність форс-мажорної обставини, що підтверджується листом Торгово-промислова палата України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, а також заперечення щодо безпідставності нарахувань за користування та зберігання вагонів, не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Згідно з п. 6.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у випадку виникнення після укладення договору обставин непереборної сили, якими є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, в тому числі військові дії, оголошена чи не оголошена війна, воєнний стан…

Відповідно до п. 6.2 договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів.

В підтвердження повідомлення позивача про неможливість виконувати зобов`язання за договором внаслідок дії обставин непереборної сили відповідачем надано лист № 02.03-02 від 02.03.2022.

Судом не приймається до уваги лист № 02.03-02 від 02.03.2022 з огляду на наступне

Доказами направлення відповідного листа є скріншот екрану, з якого вбачається, що 10.03.2022 о 15:15 год з електронної адреси направлено електронний лист з трьома вкладеннями: Лист ТПП УЗ, Лист Глущенку Д, Лист в УЗ (зміст вкладень, номера та дати листів зі скріншоту встановити неможливо); кому: info_cargo.info_cargo.

Відповідно до п 8.1 договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються виключно власні інформаційні системи перевізника.

Електронний документообіг між перевізником та замовником передбачає оформлення документів з накладанням КЕП, якщо їх оформлення в електронній формі реалізовано в інформаційних системах перевізника та нормативно-правовими актами не встановлено обов`язковість паперового оформлення, а саме: договір, заяви, повідомлення та інші необхідні для виконання договору документи (ч. 25 п. 8.2 договору).

Отже, відповідачем не дотримано умов договору щодо електронного документообігу.

Крім цього, слід зазначити, що у листі відповідач повідомляє про неможливість відправлення вантажів, тоді як предметом спору у справі є плата за вагони що прибували на адресу відповідача.

Відповідно до п. 6.3 договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або торгово-промисловою палатою країни, на території якої мали місце такі обставини.

Пунктом 6.2 Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україна» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на своєму сайті в мережі Інтернет розмістила лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що адресований Всім кого це стосується, згідно якого на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Враховуючи те, що договором встановлено порядок підтвердження наявності форс-мажорних обставин та те, що в матеріалах справи відсутній відповідний сертифікат Торгово-промислової палати, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за договором № 20342/ЦТЛ-2020 від 21.01.2020, який б підтверджував неможливість виконання відповідачем зобов`язань за договором, суд вважає, що відповідні заперечення відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що предметом даного позову є заборгованість за договором № 20342/ЦТЛ-2020 від 21.01.2020, а не відповідальність відповідача за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за відповідним договором.

Стосовно посилання відповідача на те, що позивач своїм листом № ЦТЛ-19/178 від 02.03.2022 також повідомив відповідача про наявність форс-мажорних обставин за договором слід зазначити, що з даного листа не вбачається, що він стосується неможливості виконання зобов`язань позивача саме за договором укладеним з відповідачем.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Макадам Трейд» (03062, м. Київ, просп. Перемоги, 67, корп. В, каб. 318-А, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ) 148.345 (сто сорок вісім тисяч триста сорок п`ять) грн 68 коп. боргу, 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова