ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

20.02.2023м. ДніпроСправа № 904/713/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

розглянувши матеріали справи № 904/713/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатські мінеральні води"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ"

про стягнення грошових коштів,

Суддя Дупляк С.А.

в с т а н о в и в:

1. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Суд здійснює провадження у справі № 904/713/23.

Відповідно до ст. 233 ГПК України ухвала постановлена у нарадчій кімнаті за результатами оцінки фактичних обставин справи.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Суд встановив, що 21.03.2022 між позивачем та відповідачем був укладений договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками №ПК0428 (далі - договір). Згідно із п. 2.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити замовнику паливно-мастильні матеріали та паливні картки, на яких воно обліковується, організувати та забезпечувати відпуск ПММ замовнику або довіреній особі замовника на підставі паливних карток та оплачувати надані постачальником ПММ.

На виконання п. 5.1 договору, в період з 26.08.2022 до 04.10.2022 позивачем було оплачено, а відповідачем було поставлено паливно-мастильні матеріали на загальну суму 268.440,00 грн, в тому числі ПДВ 17.561,50 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 5401 від 26.08.2022 на суму 53.900,00 грн. в т.ч. ПДВ 3.526,17 грн. (оплата за паливо, згідно рахунку-фактури № 0103/1754804 від 26.08.2022); № 5505 від 07.09.2022 на суму 53.900,00 грн. в т.ч. ПДВ 3.526,17 грн. (оплата за паливо, згідно рахунку-фактури №0103/1230640 від 07.09.2022); № 5607 від 19.09.2022 на суму 51.980,00 грн. в т.ч. ПДВ 3.400,56 грн. (оплата за паливо, згідно рахунку-фактури № 0103/1463718 від 19.09.2022); №5650 від 23.09.2022 на суму 103.960,00 грн в т.ч. ПДВ 6.801,12 грн. (оплата за паливо, згідно рахунку-фактури № 0103/1230174 від 23.09.2022); № 5725 від 04.10.2022 на суму 4.700,00 грн. в т.ч. ПДВ 307,48 грн. (оплата за паливо, згідно рахунку-фактури №0103/1193264 від 04.10.2022).

Предметом позову позивач визначив 17.561,50 грн збитків за те, що відповідач, на думку позивача, порушив господарське зобов`язання в частині обов`язку належної реєстрації податкової накладної.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 11.01.2023 вирішив передати на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 916/334/22, у якій переглядається судове рішення у подібних правовідносинах.

Так, у справі №916/334/22 замовник, вважаючи, що підрядник порушив господарське зобов`язання в частині обов`язку належної реєстрації податкової накладної та здійснення розрахунку коригування, звернувся до суду із позовом про стягнення збитків у розмірі податку на додану вартість (далі - ПДВ), що не був включений до податкового кредиту через таке порушення.

Суд першої інстанції рішенням, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції, у позові відмовив з мотивів недоведення факту вчинення підрядником податкового правопорушення належними доказами, а саме матеріалами податкової перевірки або актом відповідного контролюючого органу.

Водночас, перед Верховним Судом постало питання щодо належності доказів у справах щодо відшкодування збитків, заподіяних вчиненням податкового правопорушення (неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних).

Колегія суддів з`ясувала наявність протилежних висновків Верховного Суду з такого питання, а саме які докази можуть підтвердити факт вчинення відповідачем податкового правопорушення у справі про стягнення збитків?

Отже, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що підхід, за якого єдиним належним доказом є акт або рішення відповідного контролюючого органу, отримати який на даний час фактично неможливо, а у майбутньому можливо буде лише зі спливом невизначеного проміжку часу, що зумовлено запровадженням та дією відповідного мораторію, вбачається таким, що порушує право особи на розгляд її справи упродовж розумного строку.

З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із доводами скаржника у справі №916/334/22, що суд наділений повноваженнями самостійно встановлювати в діях відповідача факт порушення норм податкового законодавства. У протилежному випадку спір у справі не буде вирішено, порушене право особи залишиться не захищеним, що спричинить порушення завдань та принципів господарського судочинства, у зв`язку із чим справа №916/334/22 і була передана на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Суд встановив, що ухвалою від 13.02.2023 прийнято до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №916/334/22 за касаційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 та рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 і призначив її до розгляду на 22.03.2023.

Таким чином, оскільки колегія суддів Верховного Суду у справі №916/334/22 вважає за необхідне відступити від правового висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/20686/20, в якій Верховний Суд зазначив, що факт вчинення відповідачем податкового правопорушення у справі про стягнення збитків може бути підтверджений лише чинними матеріалами податкової перевірки (актом або рішенням) відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства, а подані у справу до позову докази, які підтверджують виконання господарських операцій, докази у вигляді податкових накладних, податкових декларацій, розрахунків коригування, рішення суду про стягнення боргу у зобов`язальних правовідносинах не є належними і допустимими доказами вчинення відповідачем порушення податкового зобов`язання, проте станом на 20.02.2023 палата Верховного Суду не прийняла остаточного рішення щодо вирішення судових спорів у подібних правовідносинах, господарський суд вважає за доцільне зупинити провадження у справі №904/713/23 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі №916/334/22) у касаційному порядку палатою Верховного Суду.

Керуючись ст.ст. 228, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №904/713/23 зупинити до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №916/334/22 палатою Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Суддя С.А. Дупляк