ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" лютого 2023 р. Cправа № 902/1311/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" (вул. Євгена Коновальця, буд. 32Г, приміщ. 249, м. Київ, 01133)

до: Фізичної особи-підприємця Волошко Андрія Юрійовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 49 005 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" подано позов до Фізичної особи-підприємця Волошко Андрія Юрійовича про стягнення 49 005 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №ПМ-4337 на проведення рекламної (их) кампанії(й) від 15.05.2020 (Договір) в частині повної та своєчасної оплати вартості проведеної рекламної кампанії, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" заявлено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Волошко Андрія Юрійовича 49 005 грн збитків у вигляді упущеної вигоди, а саме чистого доходу від рекламної кампанії за період з березня по грудень 2022 року в силу умов Акту бронювання (5445 грн (вартість рекламної кампанії за 1 місяць без ПДВ) х 9 місяців).

Ухвалою суду від 20.12.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1311/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

26.12.2022 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, зводиться до того, що незважаючи на те, що відповідач (Замовник) прострочив оплату послуг за Договором, які були надані в лютому 2022 року, рішення про зняття бронювання поверхонь спеціальних конструкцій з березня 2022 року по кінець грудня 2022 року прийнято саме позивачем (Виконавцем), а тому наслідки за прийняте рішення має нести сам позивач.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

15.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" (Виконавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Волошко Андрієм Юрійовичем (Замовник, відповідач) укладено Договір №ПМ-4337 (Договір) на проведення рекламної (их) кампанії (й), відповідно до п. 2.1. якого Виконавець зобов`язується протягом строку дії Договору професійно і якісно проводити Рекламну кампанію для Замовника або Клієнтів Замовника на території України на узгоджених Сторонами Поверхнях Спеціальних конструкцій, а Замовник зобов`язується прийняти і вчасно й у повному обсязі оплачувати роботи та послуги Виконавця в строки та на умовах, визначених даним Договором.

Додатковою угодою №2 до Договору від 25.11.2021 сторони домовились викласти п. 6.1. Договору у наступній редакції: "Договір є чинним з моменту його підписання сторонами і діє до "31" грудня 2022 року включно. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від виконання зобов`язань, що виникли у зв`язку з Договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору".

З метою проведення рекламної кампанії у 2022 році в силу приписів п. 2.2. та в порядку п. 10.4.1. Договору сторонами підписано додаток до Договору - Акт бронювання від 04.12.2021 (а.с. 26, т. 1) із визначенням вартості рекламної кампанії за один місяць 6 534 грн з ПДВ (5 445 грн без ПДВ), що всього складає 78 408 грн з ПДВ (65 340 грн без ПДВ).

Факт укладення Договору та прострочення відповідачем виконання зобов`язання за Договором щодо оплати вартості рекламної кампанії у лютому 2022 року встановлено рішенням суду від 10.10.2022 у справі №902/674/22 за участю цих же сторін, що мало наслідком стягнення штрафних санкцій з Фізичної особи-підприємця Волошко Андрія Юрійовича. Вказане рішення набрало законної сили 14.12.2022 відповідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду.

В силу приписів ч. 4. ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом в межах розгляду справи №902/674/22, з урахуванням порушення Замовником зобов`язання з оплати за Договором, відповідно до приписів абз. 2 п. 7.2.2. Договору позивачем знято бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій для проведення рекламної кампанії відповідача з березня 2022 року.

Поряд з цим в межах справи №902/1311/22 Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" вказує, що в серпні 2022 відповідачем було направлено лист з фактичною відмовою від договору та з проханням розірвати Договір №ПМ-4337 на проведення рекламної (их) кампанії(й) від 15.05.2020 з 01.03.2022.

За таких обставин, з урахуванням допущеного відповідачем порушення зобов`язання за Договором та відмови від рекламної кампанії, за твердженням позивача, останній зазнав збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 49 005 грн.

З огляду на встановлені обставини справи суд враховує таке.

Частиною другою статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України, 623 ЦК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Господарський кодекс України у ч. 1 ст. 225 містить формулювання "неодержаний прибуток (втрачена вигода)" - це прибуток, на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Саме позивач повинен довести факт протиправної поведінки, спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Особа, яка порушила зобов`язання, доводить відсутність своєї вини. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ст. 614 ЦК України).

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (ч. 4 ст. 623 ЦК України).

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

У разі упущеної вигоди йде мова не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права. Незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання відповідних доходів.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

При визначенні розміру упущеної вигоди повинні враховуватися лише ті точні дані, які безперечно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином (КГС ВС від 25.06.2019 по справі № 910/422/18). Водночас наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення (постанова КГС ВС від 12.10.2018 по справі № 906/824/17).

Як встановлено судом, збитки у вигляді упущеної вигоди (49 005 грн) позивач визначає в сумі запланованого заробітку в результаті чистого доходу від рекламної кампанії за період з березня по грудень 2022 року в силу умов Акту бронювання (5445 грн (вартість рекламної кампанії за 1 місяць без ПДВ) х 9 місяців).

За твердженням позивача, наслідки порушення відповідачем договірних зобов`язань та фактична відмова від договору призвели до неотримання позивачем прибутку, який би він реально отримав за відсутності протиправної поведінки відповідача.

Однак, фактичними обставинами справи підтверджується відсутність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача.

Дійсно, факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання за Договором щодо оплати вартості рекламної кампанії у лютому 2022 року встановлено судом.

Відповідно до абз. 2 п. 7.2.2. Договору при порушенні Замовником зобов`язань з оплати Виконавець вправі затримати дату початку Рекламної кампанії, або дату розміщення рекламних матеріалів, перенести початок Рекламної кампанії або дату розміщення рекламних матеріалів пропорційно на кількість днів прострочення оплати, або заклеїти фоном вже розпочату рекламну компанію, зняти бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій, розмістивши на таких Поверхнях Рекламу інших замовників. Зазначена оперативно - господарська санкція застосовується до рекламної кампанії замовника, що проводиться на момент порушення Замовником зобов`язання з оплати. Після повного погашення заборгованості Замовником, нова Рекламна кампанія може бути відновлена за погодження Сторін. Замовник додатково оплачує розміщення рекламних матеріалів та надає Виконавцю рекламні матеріали або оплачує їх виготовлення.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" як Виконавцем було знято бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій з березня 2022 року, що відповідає умовам п. 7.2.2. Договору, враховуючи порушення відповідачем як Замовником зобов`язання з оплати проведеної рекламної кампанії у лютому 2022 року.

Тобто позивач з переліку можливих варіантів в силу приписів абз. 2 п. 7.2.2. Договору (затримати дату початку Рекламної кампанії, перенести початок Рекламної кампанії, зняти бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій) обрав саме варіант зняття бронювання Поверхонь спеціальних конструкцій, що не позбавляло можливості останнього розмістити на таких Поверхнях Рекламу інших замовників (як чітко передбачено в абз. 2 п. 7.2.2. Договору).

Оскільки зняття бронювання поверхонь відбулося саме за ініціативою позивача, відсутні підстави стверджувати, що неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила позивача можливості отримати прибуток.

Саме по собі направлення відповідачем у серпні 2022 року листа про відмову від Договору (лист датовано 22.08.2022) не спростовує вищевикладеного, позаяк зняття бронювання поверхонь з ініціативи позивача відбулося з березня 2022 року, тобто більш як за п`ять місяців до такого звернення.

За таких обставин Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" не доведено повного складу цивільного правопорушення як підстави для стягнення збитків.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4. ст. 75 ГПК України).

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову витрати на сплату судового збору в сумі 2481 грн за подання позовної заяви залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2481 грн залишити за позивачем.

3. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: представника позивача Котлубовської І.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повне рішення складено 20 лютого 2023 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Євгена Коновальця, буд. 32Г, приміщ. 249, м. Київ, 01133;

3 - відповідачу - АДРЕСА_1 .