ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р. Справа№ 910/3259/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання Місюк О.П.

за участю представників:

позивача - Юрченко І.О.

відповідача - Євтушик В.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2022

у справі №910/3259/22 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП"

до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів

про зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" звернулося з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про зобов`язання спростувати зазначену на веб-порталі Уповноваженого органу інформацію щодо розірвання договору з підстави "товар не відповідав якості" шляхом публікації змін до звіту про виконання договору та/або в інший технічно доступний спосіб з метою припинення дії, яка порушує право позивача на недоторканість його ділової репутації, та зобов`язання здійснити виконання обов`язку в натурі, тобто виконати свої зобов`язання за договором поставки №080921/1 від 08.09.2021 щодо замовлення в позивача постачання товару на повну суму договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір на закупівлю/поставку товарів за результатами проведених торгів №080921/1 від 08.09.2021 зі строком дії до 31.12.2021, згідно з умовами якого позивач зобов`язувався поставити відповідачу товар (препарат (для використання у ветеринарній медицині) для здійснення заходів з профілактичної вимушеної дезінфекції) на підставі заявки останнього, як це передбачено п. 5.2 вказаного договору, а відповідач - такий товар прийняти та оплатити. Проте відповідач, у порушення умов вказаного договору, заявки на поставку товару у кількості 6980 л на суму 1423920,00 грн не надав, натомість 28.12.2021 направив лист про розірвання договору, з підстав того, що товар не відповідав якості. Викладене, на думку позивача, чинить значний негативний вплив на його ділову репутацію як учасника публічних закупівель, свідчить про ухилення відповідачем від виконання договору, а також завдає позивачу збитків, пов`язаних із виготовленням обумовленого договором товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2022 відкрито провадження у справі №910/3259/22, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 (повне рішення складено 12.12.2022) у справі №910/3259/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Державна служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач відмічає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, без належної правової оцінки доказів та обставин справи.

Так, скаржник зазначає про те, що укладеним між сторонами договором про закупівлю товару №080921/1 від 08.09.2021 погоджено найменування товару, одиниці виміру, обсяг, ціну та якість товару, який мав бути поставлено за договором. Зокрема, додатком №1 до договору сторони визначили специфікацію товару, а саме: дезінфікуючий засіб «Алосепт-Вет»: суміш ЧАС (додецилдиметиламоній хлорид, алкілбензилдиметиламоній хлорид) (25%), глутаровий альдегід (11%); допоміжні речовини: ізопропіловий спирт, неіногенні ПАР в кількості 7000 літрів вартістю 1428000,00 грн. Однак, на переконання відповідача, поставлені позивачем 20 літрів засобу не відповідали умовам договору щодо якості, про що зазначено в експертних висновках №031429 д.т./h/21 від 19.10.2021, №031430 д.т./h/21 від 19.10.2021, №032039 д.т./h/21 від 16.12.2021 та №032038 д.т./h/21 від 16.12.2021, що стало підставою для розірвання договору, оскільки поставлений позивачем товар був неякісним. А відтак, відповідач скористався своїм правом щодо дострокового розірвання договору, з дотриманням вимог п. 6.2.1 договору.

Окрім того апелянт посилається на те, що місцевим господарським судом безпідставно не взято до уваги експертні висновки Державного науково-дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок та помилково визнано докази позивача більш вірогідними, ніж докази надані відповідачем.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2023 апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у справі №910/3259/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/3259/22, справу призначено до розгляду на 07.02.2023, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

30.01.2023 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, позивач зауважує, що єдиним і вичерпним критерієм якості закупленого товару сторони договору визначили відповідність якості цього товару тендерній документації. Разом з тим тендерна документація (додаток ІІІ «Технічне завдання») не містить будь-яких вимог щодо вмісту та концентрації діючих речовин у складі препарату для здійснення заходів з профілактичної та вимушеної дезінфекції, а лише встановлює низку критеріїв щодо його бактерицидної дії та сфери і способу застосування.

Позивач стверджує, що на підтвердження якості запропонованого для продажу товару Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" у складі тендерної пропозиції були надані необхідні документи, а також надані: протокол випробувань №1241 від 08.11.2021 складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Центральна біохімічна лабораторія» та протокол випробувань №01-10/11 від 10.11.2021 складений випробувальною лабораторією Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Нанолаб». Крім того бактерицидна дія закупленого препарату була визначена безпосередньо Держпродспоживслужбою яка надала до суду копії Звітів про результати дослідження патологічного/біологічного матеріалу/об`єкт навколишнього середовища №007490 п.м./21 та №007504 п.м./21 від 23.10.2021. Керуючись викладеним, позивач стверджує про доведеність Товариством з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" належної якості поставленого товару та безпідставність претензій відповідача.

01.02.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" за підписом директора надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач зазначає, що тендерною документацією вимагалася саме бактерицидна дія препарату, яку підтверджено наявними в матеріалах справи доказами. Тоді як дії відповідача щодо розірвання договору в односторонньому порядку не відповідали умовам договору, адже: здійснені з недотриманням підстав розірвання договору; з порушенням строку повідомлення, що свідчить про відсутність у відповідача наміру належним чином виконувати договір.

Крім того позивач просить суд долучити до матеріалів справи докази, які не були подані до суду першої інстанції (заперечення відповідача по скарзі №UA-2022-10-31-008394 за закупівлею № UA-2022-10-31-008394, розміщеного відповідачем на веб-порталі Уповноваженого органу 24.11.2022). Зазначаючи про неможливість надання вказаних доказів до суду першої інстанції позивач зауважує, що вони отримані після прийняття рішення у даній справі, оскільки були опубліковані та доступні для ознайомлення позивачеві лише 24.11.2022.

В судовому засіданні 07.02.2023 колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про долучення доказів, дійшла висновку про відмову у його задоволенні, зважаючи на таке.

Статтею 80 ГПК України чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи. Так, за частиною 2 вказаної статті позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. ч. 4, 5 вказаної статті). Оскільки дана справа розглядалась за правилами загального позовного провадження, то питання, які стосуються подання доказів, у тому числі щодо проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, вирішується судом першої інстанції на стадії підготовчого засідання (ст. 182 ГПК України).

У розумінні наведених положень докази, які підтверджують заявлені вимоги (у тому числі клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням), мають бути подані позивачем одночасно з позовною заявою, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.

У свою чергу, ст. 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз ст. ст. 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т.ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у даному випадку - позивача).

Разом з тим позивачем не доведено неможливості подання вказаних доказів до суду першої інстанції, а судом не встановлено винятковості випадку, що унеможливлює прийняття вказаного доказу в суді апеляційної інстанції.

Представники сторін надали пояснення по суті спору. Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити без змін оскаржуване рішення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 14.06.2021 Держпродспоживслужбою у системі Prozorro оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-06-14-002995-с на закупівлю препарату (для використання у ветеринарній медицині) для здійснення заходів з профілактики та вимушеної дезінфекції. Очікувана вартість предмета закупівлі - 2380000,00 грн. Дата проведення електронного аукціону 12.07.2021.

Тендерна документація на закупівлю затверджена на засіданні тендерного комітету протоколом №143 від 14.06.2021 головою тендерного комітету Лордкіпанідзе А.Ю. та оприлюднена в електронній системі закупівель.

Пунктом 6 розділу ІІІ «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції», який містить інформацію про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, визначено, що вимоги до предмета закупівлі викладено у додатку ІІІ тендерної документації.

Учасник підтверджує якість препарату наданням відповідних документів та обов`язковим описом, який містить інформацію про ефективність, безпечність цього препарату для застосування у ветеринарній медицині з посиланням на положення сертифікату/паспорту виробника, інструкцію по застосуванню тощо.

У свою чергу, додаток III «Технічне завдання» до тендерної документації містить вимоги до предмета закупівлі - препарат (для використання у ветеринарній медицині) для здійснення заходів з профілактичної та вимушеної дезінфекції, а саме: повинен мати комплексну бактерицидну та віруцидну дію; застосовуватися для проведення профілактичної та вимушеної дезінфекції тваринницьких та птахівничих приміщень (стіни, стеля, підлога, годівниці, поїлки, системи каналізації, вентиляційні отвори), транспортних засобів, обладнання, інвентарю, поверхонь та об`єктів, що підлягають ветеринарному нагляду, а також для заповнення дезбар`єрів та дезкилимків; повинен бути ефективним при використанні різними методами - зрощування (необхідно при дезінфекції поверхонь стін, підлоги, стелі та інших об`єктів, де основою є контактна дія препарату); піноутворення (важливим є досягнення ефекту при дезінфекції закритих ємкостей, вентиляційних шахт, люків та інших об`єктів); туманогенерація (актуальним є при дезінфекції об`єктів, в яких знаходяться предмети догляду, а особливо у пташниках); заповнення дезбар`єрів та дезкилимків; форма випуску - каністри 7 - 5 літрів; концентрація та норми витрат робочого розчину - не більше 2,0%, норма витрат не більше 500 мл на м2.

У відкритих торгах взяли участь п`ять учасників: Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінпакс" з остаточною ціновою пропозицією 1425000,00 грн; Товариство з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" з остаточною ціновою пропозицією 1428000,00 грн; Товариство з обмеженою відповідальністю "Дез-Тайм" з остаточною ціновою пропозицією 1452360,00 грн; Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Біотестлаб" з остаточною ціновою пропозицією 2016000,00 грн.

За результатами розгляду тендерних пропозицій тендерним комітетом замовника (протокол №162 від 12.07.2021) прийнято рішення про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" з підстав відсутності реєстраційного посвідчення в Україні та визнано переможцем торгів Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Біотестлаб».

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" звернулося до органу оскарження з відповідною скаргою.

Рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного Комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сферi публiчних закупiвель вiд 16.08.2021 №18695-р/пк-пз, за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП", зобов`язано Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" та рішення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Біотестлаб» переможцем процедури закупівлі.

На виконання вказаного рішення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" (продавець) та Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів (покупець) було укладено договір про закупівлю товару №080921/1 від 08.09.2021 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується у 2021 році поставити покупцеві товар, зазначений в пункті 1.2. даного розділу, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Найменування товару, одиниці виміру, обсяг, ціна товару з доставкою зазначені в специфікації (додаток №1 до договору) (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що продавець зобов`язаний поставити покупцю товар, якість якого відповідає умовам, що визначені в тендерній документації до даного предмету закупівлі.

Сторони домовились, що загальна вартість договору становить 1428000,00 грн, в т.ч. ПДВ 238000,00 грн. (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору поставка товару продавцем здійснюється партією (партіями) протягом 10 робочих днів з моменту отримання продавцем заявки від покупця (додаток №3 до договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 11.1 договору).

Додатком №1 до договору є підписана позивачем та відповідачем специфікація від 08.09.2021, згідно з якою сторони погодили найменування, ціну, кількість та одиниці товару. Так, відповідно до вказаної специфікації позивач зобов`язувався поставити відповідачу дезінфікуючий засіб "Алосепт-Вет": суміш ЧАС (додецилдиметиламоній хлорид, алкілбензилдиметиламоній хлорид) (25%), глутаровий альдегід (11%); допоміжні речовини: ізопропіловий спирт, неіоногенні ПАР; в кількості 7000 літрів вартістю 1428000,00 грн.

Додатком №2 до договору сторони погодили адреси доставки та кількість товару.

На виконання умов договору, 20.09.2021 відповідачем офомлено заявку на поставку товару на 20 літрів за чотирьма адресами представництв відповідача.

Позивачем було поставлено відповідачу 20 літрів засобу, що підтверджується видатковими накладними №Вп-0000938 від 01.10.2021, №Вп-0000939 від 02.11.2021, №Вп-0000940 від 02.11.2021 та №Вп-0000937 від 02.11.2021. Поставлений товар було оплачено відповідачем у повному обсязі (у розмірі 4080,00 грн).

В подальшому, 24.12.2021 відповідачем направлено на адресу позивача лист №29-14/14252 щодо розірвання договору, з підстав того, що поставлений товар є неякісним.

У відповідь позивач листом №6238 від 30.12.2021 повідомив, що товар є якісним та не вбачає підстав для розірвання договору.

12.01.2022 відповідачем сформовано звіт про виконання договору про закупівлю товару №080921/1 від 08.09.2021, в якому зазначено, що договір розірвано з причин того, що товар не відповідав якості.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП", вважаючи, що відомості опубліковані відповідачем у звіті є неправдивими, а відповідач ухилився від виконання зобов`язань за договором, звернулось з даним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач заперечував проти позовних вимог зазначивши, що договір з позивачем було укладено всупереч законним переконанням відповідача, оскільки тендерна пропозиція позивача не містила копії реєстраційного посвідчення препарату в Україні (позивач помилково ототожнив законодавство у сферах охорони здоров`я та ветеринарії), а поставлена позивачем партія товару була неякісною та не відповідала тендерній документації.

Отже, причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для спонукання відповідача виконати зобов`язання, передбачені умовами договору в натурі та спростування інформації щодо неякісності поставленого товару.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд зауважив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що переданий за договором товар є неякісним, а тому публікація інформації на веб-порталі Уповноваженого органу щодо розірвання договору з підстави «товар не відповідав якості» у звіті є неправдивою. Таким чином, зважаючи на передбачений умовами договору обов`язок відповідача щодо замовлення обумовленого об`єму товару у позивача та обов`язок позивача поставити такий товар, з огляду на обов`язковість виконання зобов`язань за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками Господарського суду міста Києва щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Статтею 1 Закону визначено, що: договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару (п. 6 ч. 1); замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону (п. 11 ч. 1); переможець процедури закупівлі - це учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір за результатами застосування переговорної процедури закупівлі (п. 18 ч. 1); тендерна пропозиція - це пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник процедури закупівлі подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації (п. 32 ч. 1).

Положеннями ст. 5 Закону передбачено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі.

Відповідно до ст. 20 Закону відкриті торги є основною процедурою закупівлі.

Під час проведення процедури відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі зацікавлені особи. Для проведення процедури закупівлі має бути подано не менше двох пропозицій.

За змістом п. 31 ст. 1, ч. 1 ст. 22 Закону тендерною документацією є документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель.

Частинами 2, 3 статті 22 Закону встановлено, що тендерна документація повинна містити, зокрема: інформацію про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі); кількість товару та місце його поставки; проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Тендерна документація може містити також іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне до неї включити.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Предметом розгляду у даній справі є правовідносини, що виникли з договору поставки. Спір у справі стосується наявності обставини щодо можливості виконання обов`язку (замовлення товару) в натурі.

Відповідно до приписів ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Приписами ст. 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Як унормовано приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

За умовами п. 5.2. договору поставка товару продавцем здійснюється партіями протягом 10 робочих днів з моменту отримання продавцем заявки від покупця.

Положеннями п. 6.3.2 та п. 6.3.3 договору сторони узгодили, що покупець зобов`язаний забезпечити поставку товару в строк, встановлений договором та забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього договору.

Як слідує з матеріалів справи, договір закупівлі був укладений за результатами проведення процедури публічної закупівлі, організатором якої виступив саме відповідач, тобто він є зацікавленою особою у придбанні товару. При цьому найменування товару, одиниці виміру, обсяг та ціну договору сторони визначили безпосередньо у самому договорі та специфікації, що є невід`ємною частиною договору. Тоді як умови щодо якості товару визначені в тендерній документації.

Отже, відповідач, підписуючи договір закупівлі та специфікацію, взяв на себе зобов`язання прийняти від позивача товар - дезінфікуючий засіб "Алосепт-Вет" в кількості 7000 літрів вартістю 1428000,00 грн протягом терміну дії договору.

Як було встановлено вище, згідно із заявкою від 20.09.2021 відповідач просив здійснити поставку партії товару в кількості 20 літрів загальною вартістю 4080,00 грн.

Позивачем поставлено відповідачу дезінфікуючий засіб, що підтверджується видатковими накладними, а відповідачем оплачено поставлений товар.

Після прийняття товару (дезінфікуючий засіб "Алосепт-ВЕТ"), відповідачем переданого його до Державного науково-дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок для перевірки якості, яким видано наступні експертні висновки щодо дослідженого дезінфікуючого засобу "Алосепт-ВЕТ":

- №032039 д.т./h/21 від 16.12.2021, згідно якого препарат містить: глутаровий альдегід (вміст) - 2,2%; глутаровий альдегід (ідентичність) - позитивно; формальдегід - 4,2%; алкілбензилдиметиламоній хлорид (вміст) - 26,6%; алкілбензилдиметиламоній хлорид (ідентичність) - позитивно; четвертинні амонійні сполуки (вміст) - 26,6%; додецилдиметиламоній хлорид (вміст) - не виявлено;

- №032038 д.т./h/21 від 16.12.2021, згідно якого препарат містить: глутаровий альдегід (вміст) - не виявлено; глутаровий альдегід (ідентичність) - негативно; формальдегід - 4,2%; алкілбензилдиметиламоній хлорид (вміст) - 27,03%; алкілбензилдиметиламоній хлорид (ідентичність) - позитивно; четвертинні амонійні сполуки (вміст) - 27,03%; додецилдиметиламоній хлорид (вміст) - не виявлено;

- №031429 д.т./h/21 від 19.10.2021, згідно якого препарат містить: глутаровий альдегід (вміст) - не виявлено; глутаровий альдегід (ідентичність) - негативно, формальдегід - 2,6%; ЧАС (вміст) - 28,2%;

- №031430 д.т./h/21 від 19.10.2021, згідно якого препарат містить: глутаровий альдегід (вміст) - не виявлено; глутаровий альдегід (ідентичність) - негативно, формальдегід - 2,6%; ЧАС (вміст) - 27,8%.

Крім того, у вказаних висновках зазначено, що досліджений дезінфікуючий засіб не зареєстрований на території України.

Також Державним науково-дослідним інститутом з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи було здійснено випробування дезінфікуючого засобу "Алосепт-ВЕТ" стосовно перевірки бактерицидної та бактеріостатичної дії за результатами якого складено звіти від 23.10.2021 №007490п.м./21 та №007504п.м./21.

Згідно вказаних звітів препарат "Алосепт-ВЕТ" володіє бактерицидною дією бактеріостатичний ефект відсутній.

На переконання відповідача, зазначені експертні висновки та звіти вказують на невідповідність поставленого позивачем товару вимогам договору (додаток №1) і є неякісними, не відповідають сертифікату якості виданому позивачем. Проте колегія суддів вважає вказані твердження відповідача помилковими, враховуючи наступне.

Так, відповідно до приписів ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Як було відмічено, умовами договору визначено, що якість поставленого товару повинна відповідати тендерній документації. Згідно додатку ІІІ «Технічне завдання» до тендерної документації препарат (для використання у ветеринарній медицині) повинен мати комплексну бактерицидну та віруцидну дію; застосовуватися для проведення профілактичної та вимушеної дезінфекції тваринницьких та птахівничих приміщень (стіни, стеля, підлога, годівниці, поїлки, системи каналізації, вентиляційні отвори), транспортних засобів, обладнання, інвентарю, поверхонь та об`єктів, що підлягають ветеринарному нагляду, а також для заповнення дезбар`єрів та дезкилимків. При цьому тендерна документація не містить будь-яких вимог щодо вмісту та концентрації діючих речовин у складі препарату для здійснення заходів з профілактичної та вимушеної дезінфекції, а лише встановлює низку критеріїв щодо його бактерицидної дії та сфери і способу застосування.

На підтвердження якості запропонованого для продажу товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Гренландія НВП» у складі тендерної пропозиції були надані наступні документи, зокрема: сертифікат якості №3006/21 від 30.06.2021; інструкція по застосуванню; викопіювання з Державного реєстру дезінфекційних засобів за 2020 рік та лист-роз`яснення до нього №3379 від 30.06.2021; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №12.2-18-5/13234 від 17.06.2020; сертифікат відповідності №UA.0111.CB.049-20 від 15.12.2020.

Також, додатково позивачем були надані: протокол випробувань №1241 від 08.11.2021, складений Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна біохімічна лабораторія» та протокол випробувань №01-10/11 від 10.11.2021, складений випробувальною лабораторією Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Нанолаб».

Крім того, як вже зазначалося, бактерицидна дія закупленого препарату була визнана безпосередньо Держпродспоживслужбою яка надала Звіт про результати дослідження патологічного/біологічного матеріалу/об`єктів навколишнього середовища від 23.10.2021 №007490 п.м./21 та № 007504 п.м./21. Тобто, поставлений позивачем товар (20 літрів препарату) відповідав якості, критерії якої відповідали тендерній документації.

Стосовно іншої вимоги тендерної документації щодо можливості застосування препарату для проведення профілактичної та вимушеної дезінфекції тваринницьких та птахівничих приміщень, слід зауважити, що Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів 17.06.2020 видано висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №12.2-18-5/13234 з підтвердженим дозволом на сферу застосування, зокрема, для дезінфекції тваринницьких та птахівничих приміщень, інкубаторів, пунктів штучного осемінення, транспортних засобів, поверхонь, об`єктів і обладнання, які підлягають ветеринарному нагляду, для заповнення дезбар`єрів. Вказана у висновку сфера застосування відповідає вимогам технічного завдання додатку ІІІ до тендерної документації.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позивачем було поставлено відповідачу товар, який відповідав якості обумовленій в тендерній документації та умовах договору. Водночас доводи скаржника про визначення сторонами якості товару додатком №1 (специфікацією) є хибними, оскільки в специфікації сторони визначили найменування, одиниці виміру, обсяг та ціну товару, тоді як якість товару визначена тендерною пропозицією. До того ж, як унормовано положеннями ст. 41 Закону, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції.

Таким чином, обставини засвідчені наданими відповідачем експертними висновками Державного науково-дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок не мають стосунку до встановлення якості поставленого засобу, оскільки якість засобу визначається умовами тендерної документації. Поряд з цим слід звернути увагу, що відбір зразків для випробувань проведено відповідачем в порушення Порядку відбору зразків продукції для визначення її якісних показників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 №1280, яким передбачено, що відбір зразків продукції здійснюється посадовою особою органу державного нагляду (контролю) у присутності керівника юридичної особи, фізичної особи - підприємця або уповноваженої ними особи, які мають право заявляти клопотання з приводу пов`язаних з таким відбором дій, про що вноситься запис до акта відбору зразків продукції. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) до початку відбору зразків продукції зобов`язана пред`явити суб`єкту господарювання відповідне рішення та ознайомити його з порядком відбору зразків продукції (п. п. 3, 4 Порядку).

До того ж, не відповідають дійсності зазначені у експертних висновках відомості про те, що дезінфікуючий засіб "Алосепт-ВЕТ" не зареєстрований на території України, оскільки у рішенні Постійно діючої адміністративної Колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері закупівель встановлено, що інформація про даний засіб міститься в реєстрі дезінфікуючих засобів. Рішення Колегії є чинним та не оскаржено відповідачем.

З урахуванням викладеного твердження відповідача щодо неякісності переданого за договором товару не відповідають встановленим судом обставинам та наявним у справі доказам.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

За змістом ч. 1 ст. 201 ЦК України ділова репутація належить до особистого немайнового блага, яке охороняється цивільним законодавством, а ч. 2 с. 34 ГК України вказує на те, що поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання, є дискредитацією суб`єкта господарювання.

Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації (ч. 3 ст. 277 ЦК України).

Поширенням інформації вважається опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Оскільки відповідачем не надано доказів неякісності поставленого за договором товару, тому відповідно, публікація інформації на веб-порталі Уповноваженого органу щодо розірвання договору з підстави "товар не відповідав якості" у звіті є неправдивою.

Таким чином, право на недоторканість ділової репутації позивача є порушеним, оскільки внаслідок поширення відповідачем недостовірної інформації у інших учасників господарських відносин може сформуватись негативна оцінка підприємницької діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гренландія НВП», яка безпосередньо впливає на стан його господарських відносин з контрагентами та клієнтами.

Поширена відповідачем недостовірна інформація принижує авторитет Товариства з обмеженою відповідальністю «Гренландія НВП», негативно впливає на його імідж.

Частинами 4, 7 статті 277 ЦК України визначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За таких обставин Господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача спростувати недостовірну інформацію.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконання обов`язку за договором про закупівлю товару в натурі, суд зазначає слідуюче.

Відповідно до п. 6.2.1 договору про закупівлю товару, покупець має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань продавцем, письмово повідомивши його у строк, який становить не менше 20 календарних днів до запланованого дня розірвання договору.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Вбачається, що відповідач повідомив позивача про розірвання договору, у зв`язку з поставкою неякісного товару листом від 24.12.2021 №29-14/14252.

Однак, як встановлено, факт поставки позивачем за умовами договору неякісного товару (невиконання зобов`язань продавцем) не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні положень ст. ст. 76-78 ГПК України. У той же час відповідачем було порушено строк повідомлення позивача про розірвання договору. Так, повідомлення про розірвання договору направлено позивачу 24.12.2021, а 12.01.2022 у електронній системі закупівель розміщено повідомлення про розірвання договору. Тобто, відповідач повідомив позивача про розірвання договору за 19 днів до дня розірвання.

Наведене свідчить про те, що дії відповідача спрямовані на розірвання договору в односторонньому порядку не відповідали умовам договору, адже здійснені за відсутності підстав для його розірвання (відсутній факт невиконання зобов`язань позивачем) та з порушенням строку повідомлення, що спростовує необґрунтовані твердження скаржника про дотримання вимог п. 6.2.1 договору щодо його дострокового розірвання.

Умовами договору сторони передбачили, що договір діє до 31.12.2021 (п. 11.1 договору).

Відповідно до ч. 7 ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Приписи ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд з належним виконанням законодавство передбачає й інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування). Однак, чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання, як закінчення строку дії договору.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідач за період дії договору направив позивачу лише одну заявку на поставку товару у кількості 20 літрів, тоді як умовами договору передбачено поставку 7000 літрів засобу. Суд зазначає, що направлення заявки згідно з умовами договору є правом покупця, яке мало бути реалізоване ним в межах строку дії договору, тобто у період з 08.09.2021 по 31.12.2021. При цьому загальна кількість товару, ціна за одиницю та ціна договору визначені сторонами у самому договорі та специфікації до нього. Визнання за покупцем необмеженого у часі права надавати або не надавати заявки (замовлень) на партію товару за договором фактично призводить до зміни ним умов договору в односторонньому порядку або односторонньої відмови від виконання.

Колегія суддів вважає за потрібне відмітити, що укладаючи договір про поставку товару та погоджуючи його умови, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гренландія НВП», як постачальник за договором (переможець публічних закупівель, з яким укладено договір про закупівлю згідно із Законом України «Про публічні закупівлі»), мало «виправдане очікування» на виконання договору, за результатами чого товар буде прийнятий покупцем (відповідачем) та ним оплачений.

Згідно Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі» істотними (основними) умовами договору є: предмет договору; сума договору, в тому числі ціна за одиницю; строк дії договору та строк поставки товарів/надання послуг; якість та кількість товару/послуг.

Пунктом 10.10 договору сторони погодили, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі; збільшення ціни за одиницю товару до 10%; покращення якості предмета закупівлі; продовження строку дії договору; погодження зміни ціни.

Матеріали справи не містять додаткових угод до договору, а також будь-якого листування сторін з приводу зменшення передбаченої договором та специфікацією кількості товару.

Згідно зі ст. 689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи те, що припинення строку дії договору не свідчить про припинення зобов`язань за ним, а тому не означає звільнення замовника від виконання обов`язку в натурі, у зв`язку з чим постачальник має право вимагати виконання обов`язку в натурі впродовж того часу, коли існує відповідне зобов`язання, а не лише впродовж строку, встановленого сторонами у договорі для його виконання.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21.12.2020 по справі №910/1144/19.

Жодних заборон виконувати скаржником (замовником) свої договірні зобов`язання за договорами закупівель після закінчення строку їх дій, у разі якщо такі зобов`язання в повній мірі не були виконані протягом строку дії договору не містить і Закон України «Про публічні закупівлі».

Підсумовуючи зазначене, Північний апеляційний господарський суд встановивши відсутність підстав для невиконання відповідачем передбаченого умовами договору обов`язку щодо замовлення обумовленого об`єму товару та обов`язку позивача поставити такий товар, та не встановивши при цьому жодних обставини, які б могли бути підставою для відмови відповідача від замовлення та отримання товару відповідно до умов договору закупівлі, з метою недопущення дій особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, погоджується з підставним висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог і в частині зобов`язання Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів здійснити виконання обов`язку за спірним договором в натурі.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п. 29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене в постанові, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою встановив обставини справи та надав їм вірну юридичну оцінку, а відтак відсутні підстави для скасування чи зміни рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у дані справі та задоволення апеляційної скарги Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/3259/22 залишити без змін.

3. Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов