ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" лютого 2023 р. м. Київ Справа № 911/409/23

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С. перевіривши матеріали

заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

УСТАНОВИВ:

09.02.2023 через особистий кабінет в системі «Електронний суд» до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулась ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , заявниця) із заявою б/н від 08.02.2023 (вх. №892 від 09.02.2023) про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність.

Перевіривши подану заяву, суд вважає її такою, що не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс) з наступних підстав.

1. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 116 Кодексу у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються, зокрема, місце проживання боржника.

Так, на титульному аркуші заяви ОСОБА_1 зазначено її місце реєстрації проживання: « АДРЕСА_1 ». На підтвердження зазначених відомостей суду надано копії 1-5, 10-11 сторінок паспорта заявниці.

Згідно п. 6 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII, зокрема, на одинадцятій-шістнадцятій сторінці паспортної книжечки робляться відмітки про реєстрацію постійного місця проживання громадянина.

Ураховуючи зазначене, положення ст. 8 Кодексу та те, що заявницею не надано суду копію паспорта (усіх сторінок), у суду відсутня можливість вставити останнє місце реєстрації ОСОБА_1 .

2. Разом із цим, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно (п. 5 ч. 3 ст. 116 Кодексу).

На виконання зазначених положень Кодексу заявницею надано суду:

інформацію з з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майном на підтвердження відсутності у неї нерухомого майна;

відповідь Територіального сервісного центру №3244 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області, про відсутність зареєстрованих за ОСОБА_1 транспортних засобів, станом на 25.07.2022.

Щодо наявності або відсутності іншого рухомого майна, яке дало б змогу погасити заборгованість про яку вказує заявник у своїй заяві, ОСОБА_1 не зазначено.

3. Згідно із п. 6 ч. 3 ст. 116 Кодексу до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором.

Із матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 надано суду відповідну інформацію, зокрема, з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, проте, документів, визначених Порядком ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830, які підтверджують наявність або відсутність обтяження рухомого майна заявником суду надано не було.

4. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень (абз. 3 ч. 2 ст. 30 Кодексу).

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», зокрема, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 встановлено у розмірі 2 684,00грн.

Таким чином, загальна сума основної грошової винагороди арбітражного керуючого, яка повинна бути авансована заявником, становить 40 260,00грн (2 684,00*5*3=40 260,00).

Водночас, у своїй заяві ОСОБА_1 із посиланням на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20 зазначила, що 07.02.2023 уклала договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого із арбітражним керуючим Хомичем Романом Володимировичем (свідоцтво №1949 від 03.01.2020), який у порядку п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, надав свою згоду на участь у справі про неплатоспроможність заявника (вх. №2569/23 від 09.02.2023).

Проаналізувавши вказане, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абз. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Так, із змісту наданого договору, вбачається, що останній підписаний лише з боку арбітражного керуючого Хомича Р.В., тоді як підпису заявника такий договір не містить, що, у свою чергу, свідчить про не вчинення сторонами відповідного правочину.

Разом із цим, незважаючи на вказану обставину, суд вважає за необхідне зазначити, що п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу встановлено саме обов`язок заявника надати докази авансування винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень під час звернення із відповідною заявою до суду.

Зазначена норма є імперативною, тобто, такою що не допускає ніяких відхилень при її виконанні, тоді як заявником помилково розтлумачено останню як таку, що має диспозитивний характер.

До того ж, ч. 2 ст. 30 Кодексу, зокрема, передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що укладання відповідних договорів якими передбачено певний порядок сплати грошової винагороди у той чи інший спосіб не відповідає положенням Кодексу, а відтак, заявниця зобов`язана надати суду докази здійснення авансування саме у розмірі, передбаченому п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу.

У свою чергу, із матеріалів заяви вбачається, що заявником частково переховано на депозитний рахунок суду грошову винагороду лише у розмірі 13 650,00грн, а не як зазначено вище 40 260,00грн.

Зважаючи на те, що заявницею не надано суду відповідних доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у встановленому Кодексом розмірі, суд дійшов висновку про недотримання ОСОБА_1 вищевказаних положень Кодексу.

5. Крім того, п. 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу встановлено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених ст. 115 цього Кодексу.

У свою чергу, суд зазначає, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання (аналогічна првова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №909/937/21).

5.1. Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 115 Кодексу боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 6 700,00грн.

Таким чином, розмір прострочених зобов`язань заявниці перед кредитором (кредиторами) повинен становити не менше 201 000,00грн (6 700х30=201 000).

У своїй заяві ОСОБА_1 вказує на те, що остання має заборгованість перед 3ма банківськими та 3ма фінансовими установами у загальному розмірі приблизно 222 056,86грн.

На підтвердження зазначеної обставини, заявницею надано суду інформацію з Українського бюро кредитних історій та кредитний договір № від 15.11.2021. Проте, зазначені документи не можуть братись судом до уваги, як такі, що самостійно підтверджують вищевказану підставу звернення до суду (п. 1 ч. 2 ст. 115 Кодексу), оскільки із їх змісту неможливо встановити ані розмір простроченого зобов`язання заявниці, ані його склад (основний борг, неустойка, інші фінансові санкції).

Посилання заявниці на те, що остання не має можливості надати відповідні докази (копії договорів, банківські виписки тощо) через їх відсутність або втрату судом до уваги не береться, оскільки ОСОБА_1 не позбавлена права в установленому законом порядку звернутись до банківських/фінансових установ із відповідним запитом задля отримання таких документів.

5.2. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Проте, заявницею також не надано суду доказів, які підтверджують обставини, визначені у п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу.

5.3. Разом з цим, п. 3 ч. 2 ст. 115 Кодексу передбачено, що боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення.

Проте, заявницею не надано суду ані відповідної постанови державного (приватного) виконавця про відсутність у ОСОБА_1 майна, на яке може бути звернено стягнення, ані доказів, які б вказували на відсутність такої постанови.

6. Відповідно до ч. 5 ст. 116 Кодексу разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

У свою чергу, загальні вимоги до форми та змісту плану реструктуризації встановлено ст. 124 Кодексу.

Ураховуючи зазначене, заявниця повинна долучити до своєї заяви план реструктуризації, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу.

Однак, перевіривши наданий ОСОБА_1 план реструктуризації, суд зазначає, що останній складений без дотримання вищевказаних приписів Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявницею при зверненні до суду не дотримано вимог, встановлених ст. 116 Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 113 Кодексу провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною 3 ст. 37 Кодексу господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 174 ГПК України).

Ураховуючи те, що заявником подано відповідну заяву без дотримання вимог ст. 116 Кодексу, суд вважає за необхідне залишити зазначену заяву без руху та надати ОСОБА_1 час для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 12, 76-78, 174, 234-235 ГПК України, ст.ст. 2, 30, 37, 113, 116 Кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 08.02.2023 (вх. №892 від 09.02.2023) про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність - залишити без руху.

2. Запропонувати заявнику протягом десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали виконати належним чином вимоги ст.116 Кодексу, а саме, надати суду:

копію паспорта громадянина України виданого ОСОБА_1 (усі сторінки), засвідчену особисто заявницею;

належним чином засвідчені копії документів на підтвердження наявності у заявниці рухомого майна (окрім транспортних засобів), яке може бути спрямоване на погашення відповідної заборгованості, про яку зазначено у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, або письмові пояснення щодо відсутності такого майна;

витяг відповідно до Порядку ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830, який підтверджує наявність або відсутність рухомого майна у заявниці, яке є обтяженим у той чи інший спосіб;

докази авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 26 610,00грн на депозитний рахунок Господарського суду Київської області (реквізити депозитного рахунку суду: назва установи - Господарський суд Київської області; код ЄДРПОУ - 03499945; реєстраційні рахунки (депозитний) - UA0014298; установа банку - ДКСУ місто Київ);

докази, які підтверджують наявність у ОСОБА_1 , відповідний розмір прострочених зобов`язань перед банківськими та фінансовими установами та припинення здійснення планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, тощо);

постанову(и) у виконавчому(их) провадженні(ях) про відсутність у ОСОБА_1 майна, на яке може бути звернено стягнення (у разі наявності) або відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження про відсутність такої постанов(и);

проект плану реструктуризації боргів, складений у відповідності до ст. 124 Кодексу.

3. У разі невиконання заявницею п. 2 зазначеної ухвали у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

4. Звернути увагу заявниці на те, що у разі надіслання відповідних документів до суду засобами поштового зв`язку, невідкладно повідомити про це суд на його електронну пошту () із обов`язковим зазначенням штрих-коду поштового відправлення.

5. Інформацію по справі учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі Господарського суду Київської області в мережі Інтернет (https://ko.arbitr.gov.ua).

Відповідно до ч. 2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 14.02.2023 та окремо від рішення оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, яка подається у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 14.02.2023.