СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

21 лютого 2023 року м. Харків справа №917/1355/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.
судді Стойка О.В., Істоміна О.А.
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області
на ухвалу господарського суду Полтавської області
постановлену 22.12.2022
у справі №917/1355/22 (суддя Іванко Л.А.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Емін», с/с Дрогичинський Брестської області, Республіка Білорусь
про стягнення 351 682,50 долари США

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.11.2022 у справі №917/1355/22 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області залишено без руху, встановлено строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви. А саме, запропоновано Позивачу усунути вказані недоліки шляхом подання до суду заяви про виправлення недоліків, в якій :

- зазначити необхідні відомості (п.п.7, 9 ст.162 Господарського процесуального кодексу України);

- надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі;

- надати докази на підтвердження відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 у справі №917/1355/22 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Емін», с/с Дрогичинський Брестської області, Республіка Білорусь про стягнення 351 682,50 долари США повернуто заявнику.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, не погодившись з постановленими ухвалами суду, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою на ухвали Господарського суду Полтавської області від 01.11.2022 та від 22.12.2022 у справі №917/1355/22.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2023 в порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду цієї апеляційної скарги визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Істоміна О.А.

Керуючись ст.255 Господарського процесуального кодексу України апеляційним судом визначено, що об`єктом апеляційного оскарження в означеному випадку є ухвала Господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 про повернення позовної заяви.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №917/1355/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт.Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 залишено без руху з метою надання Скаржнику можливості усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме:

- сплатити судовий збір в розмірі 2684,00грн.;

- надати до Східного апеляційного господарського суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження разом із підтверджуючими доказами належних причини пропуску такого строку;

- надати до Східного апеляційного господарського суду докази: або неможливості здійснення надсилання копії апеляційної скарги буді-яким з чинних операторів поштового зв`язку України, що надають послуги з міжнародних відправлень (згідно відомостей Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку), або (у разі можливості надання такої послуги) - представити суду докази відповідного підтвердження здійснення міжнародного відправлення копії апеляційної скарги на адресу Відповідача.

16.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт.Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області надійшла заява про усунення недоліків поданої апеляційної скарги разом з платіжним дорученням №6608 від 14.02.2023 про сплату судового збору в розмірі 2684,00грн., клопотанням (заявою) про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження №98 від 14.02.2023 із підтверджуючими доказами належних причин такого пропуску, а також докази неможливості відправлення апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Емін» операторами поштового зв`язку (апелянт надає роздруківки з офіційних сайтів операторів поштового зв`язку, які діють в регіоні):

- перелік країн призначення міжнародних відправлень «Укрпошта» (https://www.ukrposhta.ua/doc/shipping-outside-ukraine/Perelik_krayin_pryznachennya_mizhnarodnykh_vidpravlen.pdf) - відсутня Республіка Білорусь;

- лист DHL від 08.11.2022 про призупинення послуг до Росії та Республіки Білорусь (https://www.dhl.com/global-en/home/message-bar/ukraine-ua.html);

- перелік країн призначення міжнародних відправлень «Нова пошта» (https://novaposhta.ua/uploads/misc/doc/business_tariff.pdf) - відсутня Республіка Білорусь;

- лист FedEx та TNT про зупинення відправлень з/в Україну (Chttps://www.fedex.com/uk-ua/home.htm/);

- перелік країн призначення міжнародних відправлень Meest (https://meest.com/uploads/clFinder/U//PDF/Taryfy_na_dostavku_v_Europu_2023-3101.pdf) - відсутня Республіка Білорусь.

Таким чином, Позивач зазначив, що він об`єктивно не може виконати вимогу суду щодо надсилання апеляційної скарги Відповідачу через операторів поштового зв`язку. Водночас, Скаржник надав докази направлення апеляційної скарги з додатками на електрону адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Емін» - .

Проаналізувавши надані на підтвердження усунення недоліків документи Скаржника, колегія апеляційного суду відмічає, що останні не містять доказів звернення до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (https://nkrzi.gov.ua) задля встановлення кола всіх операторів послуг іноземного поштового зв`язку та заборони (у разі її запровадження) всім таким операторам надавати послуги з приймання міжнародних відправлень до отримувачів у Республіці Білорусь, у світлі чого надані відомості щодо деяких поштових операторів («Укрпошта», DHL, «Нова пошта», FedEx та TNT, Meest) не можуть вважатися достатніми доказами відсутності такої можливості. Дійсно, за відсутністю відповідних відомостей Регулятора щодо актуального кола всіх поштових операторів, які зараз надають послуги міжнародного поштового зв`язку, представлений Позивачем перелік та докази не надання відповідної послуги не можуть розцінюватися як вичерпні.

Судова колегія зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п.59 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Де Жуфр де ла Прадель проти Франції).

Оскільки складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства, сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дія 97 проти України»).

Згідно з ч.2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, зважаючи на визначені ст.258 Господарського процесуального кодексу України вимоги щодо оформлення апеляційної скарги, та частковість усунення Скаржником визначених судом недоліків, що демонструє спрямованність позиції останнього на виконання процесуальних обов`язків та належне використання конституційного права на апеляційне оскарження, колегія суддів з власної ініціативи вважає за можливе продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області строк для усунення недоліків апеляційної скарги, викладених в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №917/1355/22 відповідно до ч.2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України - ще на 10 днів з моменту отримання цієї ухвали.

Питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження буде вирішуватися колегією суддів після усунення ним встановлених в означеній ухвалі суду недоліків на стадії відкриття апеляційного провадження.

Також ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 було зобов`язано Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, м. Суми у якомога стислі строки надати Східному апеляційному господарському суду письмові роз`яснення та рекомендації уповноваженої особи щодо порядку виконання у поточних умовах зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали положень міжнародних договорів (з урахуванням відповідних застережень, зауважень і нотифікації Республіки Білорусь та принципу взаємності) про правову допомогу в контексті способу забезпечення у поточних умовах надіслання (передання/ вручення) учасником справи - резидентом України на адресу іншого учасника справи - резидента Республіки Білорусь копії апеляційної скарги, а також надіслання Східним апеляційним господарським судом судових рішень (ухвал, повідомлень) вказаному учаснику справи - резиденту Республіки Білорусь, зокрема (але не виключно):

- чи може залучений учасником справи (юридичною особою) за законодавством України адвокат вважатися належним суб`єктом у розумінні ст.3 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965) суб`єктом ініціації вручення судових (позасудових) документів (позовної заяви, апеляційної скарги) за кордон (у Республіку Білорусь)?

- якщо так, то чи має такий адвокат безпосередньо (та у який спосіб) звертатися до відповідного центрального органу Республіки Білорусь (а саме - Міністерства юстиції) або до Міністерства юстиції України з документами, які підлягають подальшому надсиланню адресатові у Республіку Білорусь?

- якщо ні, то чи має, у такому випадку, копію апеляційної скарги (позовної заяви) скеровувати на адресу отримувача у Республіці Білорусь відповідниий господарський суд України та у який спосіб?

- зважаючи на різні механізми (канали) комунікацій, які визначені Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965) і Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (1992), положення якого міжнародного договору підлягають переважному застосуванню у розглядуваних правовідносинах з судового спору між юридичними особами України та Республіки Білорусь?

- у який спосіб та ким (тільки судом, чи сторона-резидент України також має право) може бути ініційоване вручення судових і позасудових документів за допомогою консулу згідно ст. 21 Консульської конвенції між Україною та Республікою Білорусь (2009)? Чи здійснюють фактично таку функцію у поточний момент консули України у Республіці Білорусь?

15.02.2023 від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Суми надійшов лист №4735/4974-10-23 від 06.02.2023, у якому останнє у відповідь на ухвалу повідомило Східний апеляційний господарський суд, що:

· «Відповідно до резолюції 3314 (ХХІХ) Генеральної асамблеї ООН «Визначення агресії» від 14.12.1974, агресією є застосування збройних сил державою проти суверенітету, територіальної цілісності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим чином, несумісним зі Статутом ООН.

Застосування збройної сили державою першою всупереч Статуту ООН є prima facie підтвердженням акту агресії. Резолюція визначає перелік діянь, які є агресією і до яких відноситься, з-поміж іншого, як вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, так і дії держави, яка дозволяє, щоб ї територія, надана нею у розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акта агресії проти третьої держави.

Відповідно, російська федерація та республіка білорусь вчинили по відношенню до України порушення міжнародного права, яке забороняє війну (jus contra bellum). Крім того, війна не потребує формального оголошення і автоматично починається з моменту застосування сили (ст.2 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими)»;

· «За зверненням Мін?юсту Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресію росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану»;

· «Враховуючи, низку порушень та системне ігнорування міжнародного права, надання допомоги, яка 6 мала характер «правової» є неможливим. У разі необхідності виконання рішення суду України на території росії ат білорусі зацікавлена особа має право звернутися з клопотанням про визнання та виконання судового рішення безпосередньо до іноземного компетентного суду, як це передбачено частиною першою статті 35 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року»;

· «Додатково зазначаємо, що 01 грудня 2022 року прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 2 січня 1993 року», який 23 грудня 2022 року набрав чинності.

За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Конвенції у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь зупинено з 27.12.2022. 3 дати зупинення дії Конвенції зокрема не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами російської федерації і республіки білорусь з питань надання правової (судової) допомоги та екстрадиції на підставі Конвенції, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї. Співробітництво у цивільних і кримінальних справах у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь може здійснюватися на підставі діючих у двосторонніх відносинах конвенцій Ради Європи, ОН та гаазьких конвенцій (за наявності поштового зв`язку) або за принципом взаємності (за наявності дипломатичних зносин).

Звертаємо увагу, що ПАТ «Укрпошта» припинено доставку поштових відправлень до/з росії та білорусі».

Цієї ухвалою апеляційний суд також інформує Скаржника про інформацію, що надійшла від Східного міжрегіонального управління юстиції.

Проаналізувавши надані на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2023 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, м. Суми відомості, суд апеляційної інстанції зазначає, що лист Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Суми не містить відповідей на поставлені судом запитання, а фактично повторює лише вже відому інформацію, викладену у самому запиті суду. Між тим, саме з урахуванням такої інформації апеляційним судом і був здійснений запит щодо проблематики, пов`язаної із забезпеченням виконання позитивних зобов`язань України за чинними міжнародними угодами, у тому числі та насамперед перед Позивачем - юридичною особою за законодавством України щодо забезпечення ефективного судового провадження, вирішення якої (проблематики) належить до сфери відповідальності Міністерства юстиції України.

За таких обставин неефективної комунікації (для цілей практичного вирішення питань, що виникли у перебігу провадження в цій справі) зі Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, м. Суми в аспекті його повноважень згідно п.1.11.5. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, суд апеляційної інстанції, керуючись вимогами забезпечення справедливого розгляду справи у розумні строки та створення сторонами належних умов для здійснення гарантованих процесуальних прав та обов`язків, повторно викладає обставини, на яких ґрунтуються відповідні запитання та звертається із запитом необхідної для забезпечення судвого провадження у справі №917/1355/22 інформації безпосердньо до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001, ), зазначаючи наступне:

- пріоритетним завданням господарського судочинства за змістом ч.ч.1, 2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, що слід сприймати аспектом реалізації конституційної гарантії за ст.55 Основного закону, яка згідно ст.64 Конституції України не може бути обмежена і в умовах воєнного стану,

- ч.1 ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (запроваджений у встановленому порядку в Україні з 24.02.22 і діє на поточний момент) встановлено, що в умовах воєнного стану суди діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією і законами України, тоді як ч.2 ст.26 цього Закону забороняє скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану,

- ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., яка, серед іншого, містить вимогу щодо забезпечення належної поінформованості учасника справи про здійснюване провадження, визначає відповідні позитивні зобов`язання у даному випадку - держави Україна і щодо відповідача у цій справі, які мають бути забезпечені (виконані) саме судом, що здійснює провадження у відповідній справі,

- за усталеною практикою ЄСПЛ, яка за змістом ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України є джерелом права, виконання судового рішення є складовою судового провадження, тоді як відповідно до положень ст.248 Господарського процесуального кодексу України Республіки Білорусь (https://kodeksy.by/hpk/statya-248) та п.г) ст.9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (1992), учасниками якої є Україна та Білорусь, однією з підстав для відмови у визнанні і приведенні до виконання рішення іноземного суду є неналежність повідомлення особи, проти якої ухвалено рішення, про час і місце розгляду справи чи неможливість надання нею суду своїх пояснень,

- враховуючи, що Відповідачем, проти якого у цій справі юридичною особою - резидентом України подано позов, є юридична особа - резидент Республіки Білорусь (не упереджуючи ймовірне рішення по суті заявлених позовних вимог у цій справі), питання забезпечення належного повідомлення Відповідача і про суть заявлених на даний момент апеляційних вимог (надсилання копії апеляційної скарги), і про судове провадження у цій справі взагалі та за поданою Скаржником апеляційною скаргою зокрема, має істотний вплив не тільки на стан виконання Україною своїх міжнародних зобов`язань (зі змісту нотифікацій, розміщених на сайті https://www.coe.int/en/web/conventions/full-list?module=treaty-detail&treatynum=005, до якого з цього питання відсилає офіційне джерело Міністерства юстиції України (vidstup-ukraini-vid-okremih-zobovyazan-za-mijnarodnim-paktom-pro-gromadyanski-ta-politichni-prava-ta-evropeyskoyu-konventsieyu-z-prav-lyudini), не вбачається повідомлення про відступлення Україною від зобов`язань, визначених ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., у справах господарської юрисдикції), але й визначальним чином впливає на ефективність судового захисту резидента України (у разі задоволення його позовних вимог у межах цієї справи). Так, у світлі напрацьованих усталеною практикою ЄСПЛ критеріїв ефективності судового захисту (доступність та достатність як в теорії, так і на практиці, пропонуючи «розумну перспективу успіху») - див., наприклад, п.114 рішення від 10.09.2010 у справі «Макфарлейн проти Ірландії», заява №31333/06), здійснення судового провадження з вирішення справи по суті із очевидними вадами щодо повідомлення і участі іншої особи, які є підставами, що унеможливлюють подальше примусове виконання такого рішення (навіть у разі задоволення позовних вимог), було б несумісним із гарантіями для Позивача, передбаченими ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі - Закон), який 23 грудня 2022 року набрав чинності.

За змістом інформаційного повідомлення Міністерства юстиції України (https://minjust.gov.ua/m/informatsiyne-povidomlennya-schodo-zupinennya-dii-ta-vihodu-z-konventsii-pro-pravovu-dopomogu-i-pravovi-vidnosini-u-tsivilnih-simeynih-ta-kriminalnih-spravah-vid-22-sichnya-1993-roku-ta-protokolu-do-nei) з 27.12.2022 відбулося зупинення дії цієї Конвенції, у тому числі, з Республікою Білорусь, що має наслідком у поточний момент можливість здійснення співробітництва у цивільних справах у відносинах з цією державою на підставі діючих у двосторонніх відносинах відповідних конвенцій Ради Європи, ООН та гаазьких конвенцій (за наявності поштового зв`язку) або за принципом взаємності (за наявності дипломатичних зносин).

Перелік відповідних міжнародних договорів України з правових питань розміщено тут: https://minjust.gov.ua/m/bilorus, з якого, зокрема вбачається наступне:

1. Україна і Білорусь є учасниками Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965), застережень про зупинення/припинення чинності якої у правовідносинах між цими країнами відкриті джерела не містять, тоді як ст.1 цієї Конвенції визначає її застосовність у всіх випадках, коли існує потреба для передачі судових і позасудових документів у комерційних справах для вручення закордоном.

Зі змісту Практичного керівництва із застосування цієї Конвенції (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/998_a890) вбачається, що апеляційна скарга, а також ухвали суду про відкриття провадження і призначення до розгляду можуть кваліфікуватися для цілей Конвенції як судові (п.п.65-70 Практичного керівництва). Водночас, суб`єкт, управнений у розумінні ст.3 Конвенції ініціювати вручення судових документів, визначається за законодавством запитуючої держави, тоді як саме зі змісту п.п.92-105 Практичного керівництва вбачається, що існує практика вважати таким суб`єктом і адвоката. Наразі, за змістом п.4 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» складання і подання у встановленому порядку заяв та скарг віднесено до професійних прав адвоката, тоді як встановлений порядок щодо подання апеляційних скарг у господарському суді, як зазначалося вище, передбачає надсилання її копії іншій сторін у справі, у даному випадку - за кордон. У будь-якому разі, саме комунікація (у тому числі у прискореному неформальному порядку) між центральними органами запитуючої і запитуваної держав згідно п.п.98, 99 Практичного керівництва має вирішувати спірні чи неоднозначні питання відносно належні суб`єкту ініціації запиту про вручення.

Згідно ратифікаційних застережень України до цієї Конвенції центральним органом для здійснення відповідної комунікації з приводу вручення судових і позасудових документів є Міністерство юстиції України.

2. Україна і Білорусь є учасникам Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (1992), яка досі є чинною (з відкритих інформаційних джерел не вбачається завершення процедуру виходу згідно розпорядження Уряду від 19 липня 2022 р. № 618-р про подання законопроекту про вихід з цієї Угоди). Своєю чергою, ст.5 цієї Угоди передбачає безпосередні відносини між собою компетентних судів держав-учасниць у тому числі з таких аспектів правової допомоги, як вручення і пересилання документів.

Слід зазначити, що безпосередні відносини компетентних судів між собою з питань надіслання і вручення відповідних документів, передбачені цією Угодою, є альтернативним каналом комунікації у розумінні ст.10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965), тоді як ратифікаційні застереження України до вказаної статті Конвенції містять вказівку про незастосування Україною саме на своїй території способів передачі документів, визначених цією статтею.

3. Наразі є чинною Консульська конвенція між Україною та Республікою Білорусь (2009), ст.21 якої передбачає право консульської посадової особи передавати судові і позасудові документи, якщо це дозволено державою перебування, але із наданням переваги у застосуванні положень інших діючих угод між державами. Апеляційний суд відмічає, що за відомостями, розміщеними на офіційному сайті МЗС, дипломатичні відносини Україною з Республікою Білорусь на даний момент не розірвано, відомостей про денонсацію Україною вказаної Консульської конвенції також не вбачається.

При цьому, у ратифікаційних застереженнях до ст.9 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965) Україною вказано, що органом, компетентним отримувати документи, які передаються консульськими каналами або, якщо цього вимагають надзвичайні обставини, дипломатичними каналами, є Міністерство юстиції України.

Таким чином, питання щодо усунення недоліку апеляційної скарги Позивачем у вигляді доказу належного надсилання копії апеляційної скарги Відповідачу та його подальше повідомлення судом про розгляд (провадження) є тісно пов`язаними між собою, і їх правильне вирішення, зважаючи на функції Міністерства юстиції України як органу представництва із вжиття заходів загального характеру задля уникнення порушень Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. за змістом ст.ст.13, 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та з забезпечення дотримання і виконання зобов`язань за міжнародними договорами з питань, віднесених до його відання згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про міжнародні договори України», потребують отримання роз`яснень та рекомендацій щодо дотримання і порядку виконання зазначених положень міжнародних договорів, які в силу ч.2 ст.19 згаданого Закону мають перевагу застосуванні перед нормами актів законодавства України.

У залежності від отримання і змісту означених рекомендацій та роз`яснень апеляційним судом буде остаточно визначена необхідність, сутність і спосіб вжиття Скаржником додаткових до зазначених вище дій з усунення недоліку апеляційної скарги у вигляді представлення доказу надсилання її копії на адресу Відповідача.

При цьому, очікування на ймовірність визначення і встановлення таких додаткових дій не звільняє Скаржника від необхідності вчасного здійснення дій з усунення недоліків шляхом вчинення вже визначених судом конкретних заходів у встановлені цією ухвалою строки, а саме - звернення до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку із запитом щодо кола і реквізитів операторів поштового зв`язку в Україні, які надають послуги з міжнародного поштового зв`язку, наявності/відсутності ухвалення рішення цього Регулятора про заборону таким операторам надавати послуги з надсилання міжнародних поштових відправлень з України до Республіки Білорусь та можливості/не можливості таких операторів надати відповідну послугу поштового зв"язку.

Керуючись ст.ст.119, 234, 235, 258 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт.Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області встановлений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №917/1355/22 процесуальний строк для усунення недоліків поданої ним апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 на 10 днів з моменту отримання цієї ухвали.

2. Запропонувати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт.Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду докази:

- звернення до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку із запитом щодо актуального кола чинних операторів поштого зв`язку, які надають послуги міжнародного поштового зв`язку та наявності/відсутності ухвалення рішення цього Регулятора про заборону таким операторам надавати послуги з надсилання міжнародних поштових відправлень з України до Республіки Білорусь;

- можливості/не можливості таких операторів (визначених у відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку) надати відповідну послугу поштового зв`язку.

3. Зобов`язати Міністерство юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001, ) у якомога стислі строки надати Східному апеляційному господарському суду письмові роз`яснення та рекомендації уповноваженої особи щодо порядку виконання у поточних умовах зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали положень міжнародних договорів (з урахуванням відповідних застережень, зауважень і нотифікації та принципу взаємності) в контексті способу забезпечення у поточних умовах надіслання (передання/вручення) учасником справи - резидентом України на адресу іншого учасника справи - резидента Республіки Білорусь копії апеляційної скарги, а також надіслання Східним апеляційним господарським судом судових рішень (ухвал, повідомлень) вказаному учаснику справи - резиденту Республіки Білорусь, зокрема (але не виключно):

- чи може залучений учасником справи (юридичною особою) за законодавством України адвокат вважатися належним суб`єктом у розумінні ст.3 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965) суб`єктом ініціації вручення судових (позасудових) документів (позовної заяви, апеляційної скарги) за кордон (у Республіку Білорусь)?

- якщо так, то чи має такий адвокат безпосередньо (та у який спосіб) звертатися до відповідного центрального органу Республіки Білорусь (а саме - Міністерства юстиції) або до Міністерства юстиції України з документами, які підлягають подальшому надсиланню адресатові у Республіку Білорусь?

- якщо ні, то чи має, у такому випадку, копію апеляційної скарги (позовної заяви) скеровувати на адресу отримувача у Республіці Білорусь відповідниий господарський суд України та у який спосіб?

- зважаючи на різні механізми (канали) комунікацій, які визначені Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965) і Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (1992), положення якого міжнародного договору підлягають переважному застосуванню у розглядуваних правовідносинах з судового спору між юридичними особами України та Республіки Білорусь?

- у який спосіб та ким (тільки судом, чи сторона-резидент України також має право) може бути ініційоване вручення судових і позасудових документів за допомогою консулу згідно ст. 21 Консульської конвенції між Україною та Республікою Білорусь (2009)? Чи здійснюють фактично таку функцію у поточний момент консули України у Республіці Білорусь?

4. Апеляційний господарський суд поінформує Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант» (38310, Полтавська обл., Миргородський р-н, смт. Гоголеве, вул. Ради Європи, буд. 15, , ) про результати виконання Міністерством юстиції України п.3 резолютивної частини та, у залежності від змісту таких рекомендації і результатів виконання Скаржником вимог п.2 резолютивної частини цієї ухвали, може визначити додаткові дії із встановленням строку їх вчинення для відповідного усунення недоліків подання апеляційної скарги щодо надіслання її копії Відповідачу.

Очікування на таке поінформування не звільняє Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант» від необхідності своєчасного виконання вимог п.2 цієї резолютивної частини цієї ухвали.

5. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, що не усунення вказаних недоліків (не вчинення дій, передбачених п.2 резолютивної частини ухвали) або додаткових дій (у разі потреби їх вчинення), про які вказано у п.4 резолютивної частини цієї ухвали, в установлений строк має наслідком повернення апеляційної скарги без розгляду.

6. Запропонувати Скаржникові для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом упоноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: .

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна