ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"14" лютого 2023 р. Справа№ 910/11427/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.

за участю представників:

від позивача: не з`явились,

від відповідача 1: Седляров В.С.,

від відповідача 2: Їжаківський А.О.,

від відповідача 3: Демеденко О.О.,

від третіх осіб: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 щодо розгляду клопотання № 26/17-17.2-18226 від 16.11.2022 року «Про скасування заходів забезпечення позову» Міністерства енергетики України

у справі №910/11427/22 (суддя Котков О.В.)

за позовом Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед)

до 1. Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

2. Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

3. Кабінету Міністрів України

треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання»

2. Фонд державного майна України

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед) (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (далі по тексту - відповідач 1), Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (далі по тексту - відповідач 2), Кабінету Міністрів України (далі по тексту - відповідач 3) про визнання незаконним передання до Міністерства енергетики України повноважень з управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»; зобов`язання Кабінету Міністрів України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом передання Фонду державного майна України повноважень з управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»; визнання недійсним п. 3 рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 01.08.2022, оформленого протоколом № 28 від 08.08.2022; визнання недійсним п. 5 рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 01.08.2022, оформленого протоколом № 28 від 08.08.2022; визнання недійсним п. 7 рішення Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» від 01.09.2022, оформленого протоколом № 4.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 про відкриття провадження у справі №910/11427/21 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (далі по тексту - третя особа 1) та Фонд державного майна України (далі по тексту - третя особа 2).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 у справі №910/11427/21 частково задоволено заяву Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед) про забезпечення позову у справі №910/11427/22, до вирішення спору у справі № 910/11427/22 по суті та набрання рішенням законної сили накладено арешт на майно Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» - частку у розмірі 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання». В іншій частині заяви суд відмовив.

16.11.2022 відповідач 2 звернувся до Господарського суду міста Києва із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування клопотання про скасування забезпечення позову відповідач 2 посилається на виконання ним вимог ст. 47 Закону України «Про ринок електричної енергії» та рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.07.2021 «Про заходи з нейтралізації загроз в енергетичній сфері», введеного в дію Указом Президента України від 28.08.2021 №452/2021, а забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача 1 - частку у розмірі 100 % у статутному капіталі третьої особи 1, позбавляє відповідача 1 виконати вимоги ст. 47 Закону України «Про ринок електричної енергії» та рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.07.2021 «Про заходи з нейтралізації загроз в енергетичній сфері», введеного в дію Указом Президента України від 28.08.2021 №452/2021.

Крім того, як зазначає апелянт, вжиті судом заходи забезпечення позову не відповідають принципу співмірності, адекватності, не пов`язані із предметом позову. При цьому, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову у даній справі порушують права третіх осіб (інших акціонерів), а тому наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 у справі №910/11427/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 клопотання Міністерства енергетики України про скасування заходів забезпечення позову у справі № 910/11427/22 задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 року у справі № 910/11427/22.

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Міністерство енергетики України діяло на підставі та в межах законодавства України на виконання вимог ст. 47 Закону України «Про ринок електричної енергії» та рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.07.2021 «Про заходи з нейтралізації загроз в енергетичній сфері», введеного в дію Указом Президента України від 28.08.2021 № 452/2021. А тому, надавши правову кваліфікацію вказаним обставинам, наданим у матеріалах справи доказам та оцінивши пояснення сторін, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вжитті ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 заходи забезпечення позову не відповідають збалансованості інтересів сторін у справі №910/11427/22, не відповідають меті та адекватності забезпечення позову, та скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 року у справі № 910/11427/22.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед) (далі по тексту - апелянт) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22 та відмовити у задоволені клопотання Міністерства енергетики України про скасування заходів забезпечення позову у справі №910/11427/22, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 у справі №910/11427/22.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що необхідність вжиття заходів забезпечення даного позову обумовлена потребою в оперативному зупиненні порушень прав позивача, оскільки відчуження ПАТ «Запоріжжяобленерго» частки у розмірі 100% у статутному капіталу ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» на користь НАК «Енергоатом» ускладнить або взагалі унеможливіть виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2022 апеляційну скаргу Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11427/22. Відкладено вирішення питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22.

Матеріали справи №910/11427/22 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 06.12.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 апеляційну скаргу Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22 залишено без руху.

Пісня усунення позивачем недоліків, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 23.01.2023. Розгляд апеляційної скарги призначено на 07.02.2023 о 14 год. 10 хв.

23.01.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов від відповідача 2 письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким він просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22 без змін. Зміст відзиву відповідача 2 на апеляційну скаргу позивача є аналогічним за змістом з його клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

23.01.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відповідач 1 вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 у справі №910/11427/22 заходи забезпечення позову не відповідають збалансованості інтересів сторін у даній справі та не відповідають меті та адекватності забезпечення позову, а тому скасування заходів забезпечення позову, що вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 у справі №910/11427/22, є обґрунтованим та законним.

23.01.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від третьої особи 1 надійшли пояснення. Третя особа 1 просить суд апеляційної інстанції справу №910/11427/22 розглядати без участі його представника.

31.01.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/11427/22 за апеляційною скаргою Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 до моменту об`єднання справи №910/11427/22 зі справою №910/11374/22.

Водночас, позивач просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений процесуальний строк на подання цього клопотання, посилаючись на те, що упродовж жовтня 2022 - січня 2023 збройні сили та інші військові формування російської федерації в ході повномасштабної збройної агресії України регулярно завдавали ракетних ударів, а також ударів ударними дронами-камікадзе проти об`єктів цивільної інфраструктури, переважно тих, які відносяться до енергетичної системи України.

В результаті зазначених атак було знищено та/або пошкоджено до 40% енергетичної інфраструктури України, що стало наслідком великого дефіциту потужності української енергомережі та призвело до вимушених хаотичних та тривалих екстрених відключень електропостачання комерційним та побутовим споживачам.

У зв`язку із перебоям в електропостачанні у м. Києві та збільшенням останнім часом повітряних тривог, представник позивача не встиг вчасно підготувати та подати до апеляційного суду клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 відкладено розгляд справи на 14.02.2023 на 14 год. 10 хв. за клопотанням представника позивача у зв`язку із перебуванням останнього на самоізоляції через захворювання на коронавірусну інфекцію COVID-19

У судовому засіданні представники відповідачів заперечили проти задоволення клопотання позивача про зупинення провадження у справі №910/11427/22.

Відповідно до приписів ст. 118 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У своїх постановах Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами та труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №911/2130/21.

Позивач в порушення вимог ст. 119 ГПК України не навів та не довів суду відповідними доказами того, що внаслідок перебоїв в електропостачанні у м. Києві та збільшення кількості повітряних тривог, він не зміг вчасно подати до суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у справі, строк на подачу якого встановлено ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2023 до 23.01.2023.

За таких обставин, клопотання позивача про зупинення провадження у справі №910/11427/22 підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України.

14.02.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача 3 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким останній просить суд апеляційної інстанції поновити строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, врахувати його під розгляду справи, у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22 залишити без змін.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач 3 посилається на те, що ним не отримано ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 про відкриття апеляційного провадження у справі №910/11427/22.

Клопотання відповідача 3 про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 3, 6, 8 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

З 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі у добровільному порядку. На що також звертає увагу учасників процесу Верховний Суд у своїх ухвалах від 12.10.2022 у справі №910/14311/21, від 12.10.2022 у справі №910/14469/21, від 12.10.2022 у справі №922/2017/17.

Отже, відповідач 3, як державний орган, повинен в обов`язковому порядку зареєструвати свою електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Крім того, Верховий Суд в ухвалі від 22.08.2022 у справі № 916/2731/21 вказав, що відповідно до Рішення Ради Суддів України від 05.08.2022 з метою підвищення рівня використання інструментів електронного судочинства під час відправлення правосуддя в умовах скрутного фінансового забезпечення судів рекомендовано судам, зокрема у випадках, коли адвокат, нотаріус, приватний виконавець, арбітражний керуючій, судовий експерт, державний орган, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального секторів економіки, який бере участь у справі, не має офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - вимагати зареєструвати таку офіційну електронну адресу для подальшого направлення судом процесуальних документів в електронній формі; виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень у першу чергу здійснювати за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання). Закликано усіх учасників судових проваджень, зокрема - з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у їх справах, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки; зареєструвати електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; зареєструватися в підсистемі «Електронний кабінет» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи; використовувати функціонал «Електронного кабінету» для ознайомлення з поданими документами в електронній формі.

У судовому засіданні 14.02.2023 представник відповідача 3 підтвердив отримання апеляційної скарги позивача на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/2. При цьому, суд апеляційної інстанції ухвалу від 02.01.2023 про відкриття апеляційного провадження у справі №910/11427/22 надіслав Кабінету Міністрів України на його електронну адресу, зазначену на його офіційному веб-сайті, а тому, враховуючи положення ст. 42 ГПК України відповідач 3 був зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, у тому числі вчасне подання відзиву на апеляційну скаргу.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції залишає відзив відповідача 3 без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України.

Водночас, у судовому засіданні 14.02.2023 колегія суддів звернула увагу представника відповідача 3 на те, що він не позбавлений права надати свої заперечення в усній формі.

14.02.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло повторне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням представника позивача на самоізоляції через захворювання на коронавірусну інфекцію COVID-19.

Представники відповідачів у судовому засіданні 14.02.2023 заперечили проти задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи, посилаючись на затягування представником позивача розгляду даної справи.

Колегія суддів, порадившись на місці, вирішила відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, оскільки розгляд справи №910/11427/22 вже відкладався ухвалою від 07.02.2023 з цих же підстав, судом було роз`яснено позивачу його право на прийняття участі у справі в режимі відеоконференцзв`язку. Крім того, явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась.

Третя особа 2 своїх представників в судове засідання не направила, про причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом доставки ухвали від 07.02.2023 в його електронний кабінет.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні 14.02.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22 залишити без змін.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 14.02.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22 залишити без змін.

Представник відповідача 3 у судовому засіданні 14.02.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22 залишити без змін.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзивів на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідачів 1-3, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 145 ГПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» є власником частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання».

В свою чергу, ПАТ «Запоріжжяобленерго» є оператором системи розподілу і надає послуги з розподілу електроенергії понад 760 тисячам побутових споживачів електроенергії.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператору системи розподілу забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії, крім випадків, визначених частиною одинадцятою цієї статті.

Оператору системи розподілу забороняється мати на праві власності чи в управлінні акції (частки в статутному капіталі) суб`єкта господарювання, що здійснює діяльність з виробництва та/або постачання (у тому числі постачання споживачам) або передачі електричної енергії, а суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність з виробництва та/або постачання (у тому числі постачання споживачам) або передачі електричної енергії, забороняється мати на праві власності чи в управлінні акції (частки в статутному капіталі) оператора системи розподілу.

27.04.2021 відбулись Загальні збори акціонерів ПАТ «Запоріжжяобленерго», на яких було прийнято рішення про попереднє надання згоди на вчинення Товариством значного правочину протягом одного року з дня проведення цих загальних зборів, а саме на відчуження частки в розмірі 100% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» за ринковою вартістю, не нижче встановленої суб`єктом оціночної діяльності, який обраний Наглядовою радою Товариства, шляхом продажу на аукціоні із застосуванням електронної системи РrоZоrrо.Продажі.

Суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Контакт-Сервіс» було складено Звіт про оцінку майнових прав - частки ПАТ «Запоріжжяобленерго» в розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», термін дії якого сплив 30.09.2021.

31.05.2021, 16.06.2021, 08.07.2021, 26.08.2021 та 29.09.2021 були проведені аукціони із застосуванням електронної системи РrоZоrrо.Продажі з продажу частки в розмірі 100% в статутному капіталі ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», однак торги не відбулися, оскільки жоден учасник не надав необхідного пакету документів.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.07.2021 «Про заходи з нейтралізації загроз в енергетичній сфері», введеного в дію Указом Президента України від 28.08.2021 №452/2021, було вирішено комплекс питань, пов`язаних зі станом справ у паливно-енергетичному комплексі України, в тому числі, щодо завершення реалізації заходів щодо відокремлення діяльності операторів систем розподілу електричної енергії, акції яких перебувають у державній власності, та постачальників універсальних послуг і здійснити передачу постачальників універсальних послуг державної форми власності в управління державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Як вказує відповідач 2, у зв`язку із тим, що Наглядову раду Товариства не було обрано у повному складі на загальних зборах акціонерів ПАТ «Запоріжжяобленерего» 24.04.2021 по закінченню трирічного строку, повноваження членів Наглядової ради були припинені, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення загальних зборів. Наглядова рада Товариства не мала можливості прийняти рішення про обрання суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки майнових прав - частки ПАТ «Запоріжжяобленерего» розміром 100 % у статутному капіталі ТОВ «Запоріжжяелектропостачання».

17.05.2022 відбулась передача цінних паперів ПАТ «Запоріжжяобленерего» згідно виписок про операції з цінними паперами.

Розпорядженням КМУ від 15.09.2021 №1222-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності» повноваження з управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» передано Міністерству енергетики України.

01.08.2022 було проведено дистанційні позачергові Загальні збори акціонерів ПАТ «Запоріжжяобленерго», на яких було обрано новий склад Наглядової ради та прийнято рішення про:

- скасування прийнятого дистанційними річними загальними зборами акціонерів ПАТ «Запоріжжяобленерго» рішення від 27.04.2021 з питання №22 «Прийняття рішення про попереднє надання згоди на вчинення Товариством значного правочину, передбаченого Статутом Товариства;

- попереднє надання згоди на вчинення Товариством значного правочину протягом одного року з дати проведення цих позачергових загальних зборів, а саме на відчуження частки у розмірі 100 % у статутному капіталі ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», за ціною, встановленою суб`єктом оціночної діяльності, який обраний Наглядовою радою Товариства, граничною вартістю не більше 500 мільйонів гривень шляхом укладення ПАТ «Запоріжжяобленерего» з Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Договору купівлі-продажу частки у розмірі 100 % у статутному капіталі ТОВ «Запоріжжяелектропостачання».

За твердженням відповідача 2 він діяв на підставі та в межах законодавства України на виконання вимог ст. 47 Закону України «Про ринок електричної енергії» та рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.07.2021 «Про заходи з нейтралізації загроз в енергетичній сфері», введеного в дію Указом Президента України від 28.08.2021 №452/2021.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання незаконним передання до Міністерства енергетики України повноважень з управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»; зобов`язання Кабінету Міністрів України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом передання Фонду державного майна України повноважень з управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»; визнання недійсним п. 3 рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 01.08.2022, оформленого протоколом № 28 від 08.08.2022; визнання недійсним п. 5 рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 01.08.2022, оформленого протоколом № 28 від 08.08.2022; визнання недійсним п. 7 рішення Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» від 01.09.2022, оформленого протоколом № 4, посилаючись на порушення його корпоративних прав як акціонера ПАТ ««Запоріжжяобленерго», якому належить 12 716 082 прості іменні акції, що складає 7,09 % статутного капіталу Товариства.

В забезпечення вказаного позову, за клопотанням позивача, суд першої інстанції ухвалою від 02.11.2022 наклав арешт на майно Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», а саме: частку у розмірі 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання».

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників справи; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності учасників правовідносин.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 ГПК України наведені також у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, в яких зазначено, що забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд першої інстанції при прийнятті спірної ухвали про скасування заходів забезпечення позову, надавши кваліфікацію обставинам справи, які встановлені за наявними в матеріалах даної справи доказами, оцінивши пояснення сторін, дійшов вірного висновку, що вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 заходи не відповідають збалансованості інтересів сторін у справі №910/11427/22, не відповідають меті таких заходів та адекватності забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали даної справи, дійшов висновку про правомірність прийняття судом першої інстанції ухвали про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022, оскільки позивач всупереч вимог ст. 136 ГПК України не довів суду першої інстанції розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, та того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновити порушенні чи оспорювані права або інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі ухвалення судового рішення за результатами розгляду справи про задоволення позову.

Вищевикладене спростовує доводи апелянта про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» - частку у розмірі 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», оскільки такі заходи не відповідають збалансованості інтересів осіб у даній справі, не відповідають меті та адекватності забезпечення позову.

Таким чином, суд першої інстанції вірно спірною ухвалою скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 року у справі № 910/11427/22.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

За Законом України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права (ст. 17).

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам учасникам справи із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11427/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Kerelio Commercial Limited (Кереліо Коммершіал Лімітед).

4. Матеріали справи № 910/11427/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.02.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська