ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" лютого 2023 р.м. ХарківСправа № 922/498/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

без виклику сторін,

розглянувши заяву ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 )

до ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулась до Господарського суду Харківської області із заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, у порядку п.2 ч.2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, посилаючись на те, що боржник припинив погашення кредитів та здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50% місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань у продовж 2 місяців, а також має перед кредиторами заборгованість на загальну суму 187 866, 34 грн. Також в своїй заяві зазначає, що нею укладено угоду з арбітражним керуючим Белінською Н.О., в якій остання погодилась виконувати повноваження керуючого реструктуризації, відповідно до умов якого ОСОБА_1 (перераховує) оплату рівними частинами по 2 013,00 грн щомісячно протягом 10 місяців на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про банкрутство.

Розглянувши зазначену заяву та додані до неї документи, суд встановив, що подана заява не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Преамбула Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Тобто, метою Кодексу України з процедур банкрутства, є саме відновлення платоспроможності фізичної особи, яка розпочинається з процедури реструктуризації боргів боржника.

Таким чином, при відкритті провадження у справі про неплатоспроможність суд одночасно з відкриттям вводить процедуру реструктуризації боргів боржника та призначає керуючого реструктуризацією.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідне положення кореспондується зі ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, яка імперативно встановлює, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство, визначено ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд звертає увагу на те, що винагорода керуючого реструктуризацією, не є об`єктом, який підпадає під дію Закону України "Про судовий збір".

Положеннями ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлені вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до п. 12 ч. 3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі. При цьому законом чітко визначається розмір відповідної плати, як гарантія захисту прав арбітражного керуючого.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня складає 2 684,00 грн.

Отже, винагорода керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень становить 40 260, 00 грн (2 684,00 грн х 5 = 13 420,00 грн/місяць х 3 місяці = 40 260, 00 грн).

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі", no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (заяв); оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати авансового внеску на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено Кодексом України з процедур банкрутства, і не може бути визнано обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці, відповідно до статті 43 Конституції України.

Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.

Заявником надано до суду договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 06.01.2023, укладеного між боржником та ОСОБА_2 (який діє на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 190 від 12.02.2013), відповідно до умов якого боржник вносить (перераховує) оплату рівними частинами по 2 013,00 грн щомісячно протягом 10 місяців на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про банкрутство, що складає загальну суму значно нижче, ніж встановлено імперативно ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Отже, в даному випадку, арбітражний керуючий Белінська Н.О. уклала угоду з боржником, в якій погодилась виконувати повноваження керуючого реструктуризації саме на умовах розстрочення оплати його праці, а не відстрочки оплати до реалізації майна боржника, як це зазначено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.

За таких обставин, враховуючи, що боржниця здійснила два платежі на суму 4 026,00 грн, ОСОБА_1 має подати до суду докази решти авансування на депозитний рахунок господарського суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 36 234, 00 грн.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

До заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство заявницею долучено проект плану реструктуризації боргів, відповідно до якого ОСОБА_1 не визначає суму для задоволення вимог кредиторів, зазначає від`ємну цифру (-2 268, 42 грн) та фактично пропонує до списання кредиторську заборгованість.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Зважаючи на вищевикладене, боржнику потрібно подати суду проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам чинного законодавства.

Також суд зауважує, що Кодекс України з процедур банкрутства сформулював принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог. Отже, до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення його боргів.

Задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки, зокрема на етапі ініціювання справи про його неплатоспроможність:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ).

Проте суд встановив, що боржником, в порушення приписів частині п`ятій статті 116 КУзПБ до заяви про свою неспроможність подані копії декларацій за 2020, 2021, 2022 роки, де в графі відносно членів його сім`ї, а саме: батька, матері, чоловіка та доньки зазначено, що "член сім`ї не надав інформації" щодо майна, доходів та витрат членів його сім`ї, що само по собі такі обставини не звільняють боржника від встановленого законом обов`язку надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, оскільки боржник має усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника, позаяк спеціальним законом, яким є КУзПБ, такої підстави ненадання інформації про майновий стан члена сім`ї не передбачено, а крім того, частиною 5 статті 116 КУзПБ імперативно визначено, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 30, 37, 116 Кодексу України з питань банкрутства, ст. ст. 174, 233-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 498/23) - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Заявнику - ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути вказані недоліки, шляхом надання до суду:

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 36 234, 00 грн;

- проект плану реструктуризації боргів, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства;

- декларації за 2020, 2021, 2022 роки відносно членів його сім`ї, а саме: батька, матері, чоловіка та доньки, в яких повинна міститися інформація щодо їх майна, доходів та витрат членів сім`ї боржника, яка перевищює 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 13.02.2023.

Суддя Аюпова Р.М.

справа № 922/498/23