ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"15" лютого 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1392/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Лозинської І.В.,

розглядаючи заяву боржника про розстрочення виконання судового рішення у справі

за позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Житомиргаз"

до Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня імені О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради

про стягнення 169 349,12 грн,

без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з КНП "Обласна клінічна лікарня імені О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради 169349,12 грн, з яких, 167099,01 грн боргу, 1920,49 грн пені, 329,62 грн 3% річних, а також 2540,24 грн судового збору.

Рішенням від 27.07.2022 господарський суд у задоволенні позову відмовив.

Постановою від 20.10.2022 Північно - західний апеляційний господарський суд вказане рішення господарського суду скасував; ухвалив нове рішення, яким позов задоволив; стягнув з відповідача на користь позивача 167 099,01 грн основного боргу, 1920,49 грн пені, 329,62 грн 3% річних, 2540,24 грн витрат по сплаті судового збору.

05.01.2023 до суду від боржника надійшла заява від 05.01.2023 про розстрочення виконання судового рішення на 12 місяців, яка обгрунтована, серед іншого, скрутним фінансовим станом боржника (а. с. 57 - 111 у т. 2).

Ухвалою від 06.01.2023 господарський суд призначив засідання для розгляду заяви боржника про розстрочення виконання судового рішення на 12.01.2023 о 15:30; витребував у стягувача письмовий відзив на вказану заяву боржника.

11.01.2023 до суду від стягувача надійшов відзив від 11.01.2023 на заяву про розстрочення виконання рішення із запереченнями проти такого розстрочення з підстав, у ньому викладених (а. с. 118 - 130 у т. 2).

26.01.2023 до суду від божника надійшла заява від 25.01.2023 із копіями платіжних доручень на підтвердження наявності можливості виконання розстрочки по даній справі та докази сплати боргів у інших справах (а. с. 142 - 146 у т. 2).

Ухвалою від 02.02.2023 господарський суд відклав розгляд вказаної заяви боржника на 15.02.2023 о 15:00 за усним клопотанням представника стягувача у зв`язку з перерахуванням боржником додатково коштів в рахунок погашення боргу для надання доказів сплати (а. с. 149 у т. 2).

13.02.2023 до суду від стягувача надійшло клопотання від 13.02.2023 про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення у справі та сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, в якому зазначено про виконання боржником судового рішення у даній справі в повному обсязі; до клопотання додано копії платіжних доручень № 842 від 26.01.2023 на суму 32640,19 грн і №8909 від 01.02.2023 на суму 134458,82 грн та платіжних інструкцій від 01.02.2023 №8896 на суму 4790,35 грн, від 01.02.2023 №8893 на суму 3810,36 грн, а всього на загальну суму 175699,72 (а. с. 152 - 159 у т. 2).

Щодо вказаних звернень сторін господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Положення щодо відстрочки або розстрочки виконання судового рішення визначені ст. 331 ГПК України. Однак, вказана стаття не містить положень, які б врегульовували порядок розгляду заяви про розстрочення (відстрочення) виконання судового рішення у випадку сплати боргу під час її розгляду.

Згідно з ч. 10 ст. 11 ГПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

У контексті можливості застосування до спірних правовідносин аналогії закону суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №2-591/11.

Так, в наведеній постанові, Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №905/1956/15, від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, вказаною процесуальною нормою врегульовано питання щодо завершення розгляду заяви боржника про розстрочення судового рішення у випадку сплати боргу в повному об`ємі під час її розгляду.

З урахуванням викладеного, на думку суду, наведені положення п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін за аналогією закону, оскільки:

- ст. 331 ГПК не передбачає права учасника справи на подання заяви про відкликання заяви про розстрочення виконання судового рішення, отже, наявна прогалина в законодавчому регулюванні;

- застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України як аналогії у процесуальному праві, по відношенню до ст. 331 ГПК України в даному конкретному випадку дасть змогу ухвалити справедливе та процесуально обґрунтоване рішення, оскільки борг сплачений повністю під час розгляду заяви боржника про розстрочення рішення суду.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги, що Комунальним некомерційним підприємством "Обласна клінічна лікарня імені О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради до закінчення розгляду заяви про розстрочення виконання судового рішення борг за судовим рішенням сплачено в повному об`ємі, а також з огляду на можливість застосування до спірних правовідносин положень п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження по розгляду заяви боржника від 05.01.2023 про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. 169, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 234, 235 Господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по розгляду заяви Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня імені О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради від 05.01.2023 про розстрочення виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала підписана 15.02.2023

Суддя Лозинська І.В.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу на електронну адресу: та ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2