ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"09" лютого 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2527/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. за участю секретаря судового засідання Ващенко О. В., розглянувши матеріали справи № 916/2527/22
з підстав порушення умов договору постачання природного газу
За участю представників сторін:
від позивача: Олейнічук Т.В.
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився.
28.09.2022 року, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, призначив дату та час судового засідання та встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов із врахуванням вимог ст.165 ГПК України та ч.1 ст.251 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Крім того, суд витребував у позивача оригінал договору, укладеного з відповідачем № 020019, для огляду у судовому засіданні, оскільки в доданій до позову копії договору дату не можливо прочитати.
08.12.2022 року суд ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження по справі та залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".
04.01.2023 року Третя особа надала суду письмові пояснення, які просила врахувати про розгляді справи.
10.01.2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті у судовому засіданні.
Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 10.11.2022 року о 12:00.
Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримав.

27.01.2021 року між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Споживач) було укладено Договір №020019 на постачання природного газу бюджетним споживачам та іншим суб`єктам господарювання, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету.
Відповідно до п. 12.1 Договору, він є укладеним з дати його підписання Сторонами і діє до 31.12.2021 року включно, а в частині розрахунків, до їх повного виконання (датою підписання Договору рахується дата реєстрації договору в Державному казначействі України, і яку Споживач нам не повідомив).
Сторони домовились, що Договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01.01.2021р., згідно ч.3 ст. 631 ЦК України.
Відповідно до п. 2.1 Договору, Постачальник зобов`язується протягом строку дії даного Договору передати у власність Споживачу товар за кодом ДК 021:2015:09120000-6 Газове паливо (далі - газ, природний газ), включно з урахуванням послуги замовлення потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу, а Споживач зобов`язується приймати та оплачувати природний газ на умовах даного Договору.
Підписанням даного Договору Споживач підтверджує наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку з Оператором ГТС договору транспортування природного газу, а також, що на момент його укладення у нього відсутня заборгованість перед попереднім постачальником природного газу. (п. 2.9. Договору).
Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» №329-VIII від 09.04.2015р. функції обліку розподіленого (спожитого) природного газу покладено на оператора ГРМ - AT «Одесагаз».
Кількість поставленого Споживачу газу визначається за показниками, встановленого у Споживача комерційного вузла обліку, та підтверджується даними Оператором ГРМ та/або Оператором ГТС. (п. 5.1. Договору).
Приймання-передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних Актів приймання- передачі, які є підставою для проведення Споживачем остаточних розрахунків за поставлений природний газ у звітному місяці. (п. 5.3. Договору).
Згідно розділу IV Договору, розрахунок за природний газ здійснюється Споживачем у наступному порядку:
У разі обрання Споживачем порядку розрахунків за І категорії ціни Споживач зобов`язаний оплатити вартість місячного обсягу природного газу, вказаного у заявці Споживача, а у разі її відсутності оплатити вартість планового обсягу споживання газу зазначеного у п. 2.3. Договору шляхом перерахування на рахунок Постачальника коштів, у такому порядку: 100% вартості газу планового місячного обсягу газу - до 25 числа місяця який передує місяцю постачання: остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунку-фактури та/або акту приймання передачі природного газу.
У разі обрання Споживачем порядку розрахунків за II категорією ціни Споживач зобов`язаний оплатити вартість фактично спожитого обсягу газу шляхом перерахування на рахунок Постачальника коштів, у строк не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунку-фактури та/або акту приймання передачі природного газу.
У разі переплати вартості газу сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок Споживача протягом одного місяця з дня пред`явлення письмової вимоги Постачальнику.
У разі наявності заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. Постачальник має право зарахувати такі кошти в якості погашення заборгованості Споживача, яка була утворена за минулими правочинами за якими Постачальником здійснювалось постачання природного газу, у разі якщо Споживач письмово не заперечує про це.
Відповідач у відзиві на позов підтвердив отримані обсяги природного газу та наявність заборгованості за спожитий у листопаді-грудні 2021р. природний газ на суму 32 536,80 грн. та висловив пропозицію про укладання мирової угоди в разі відмови Позивача від вимог про стягнення нарахованих штрафних санкцій.
Станом на теперішній час, Сторони справи не надали суду на затвердження мирову угоду.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 ЦК України.
Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України.
Аналогічні положення містить і ГК України.
Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина перша статті 691 Цивільного кодексу України).
За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з вимогами частини 2 статті 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Пунктами 1, 2 статті 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.
Пунктом 6 ст. 231 ГК України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до вимог пункту 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.
Відповідно до пункту 8.1. Договору, за порушення умов Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та Договору. У випадку порушення Споживачем розміру або строку оплати поставленого Постачальником природного газу у відповідному місяці Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення від суми заборгованості, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплатити штраф у розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми простроченого платежу, (п.8.2. Договору).
Крім того, Позивачем правомірно, з урахуванням вимоги чинного законодавства та умов договору, нараховані 4627,86 грн. пені, 431,35 грн. сплати 3% річних та 3877,24 грн. інфляційних, які також підлягають до стягнення з Відповідача.
На підставі викладеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд
1. Позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.253-259 ГПК України

Повний текст рішення складено 10.02.2023р.

Суддя О.А. Демешин

Повне рішення складено та підписано 10 лютого 2023 р.