ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" лютого 2023 р. Справа № 911/423/23

Суддя Господарського суду Київської області Смірнов О.Г.,

розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Комунального підприємтсва "Київтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Михайлишин Ірини Володимирівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 87 843,16 грн.

ВСТАНОВИВ

Комунальне підприємтсво "Київтранспарксервіс" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою з вих. № 053/05-460 від 07.02.2023 до Фізичної особи-підприємця Михайлишин Ірини Володимирівни про стягнення основного боргу в сумі 70 662,00 грн., пені в сумі 11 140,80 грн., інфляційних втрат в сумі 5 080,99 грн., та 3% річних в сумі 959,37 грн., що разом складає 87 843,16 грн. за договором про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2015-11/14 від 24.11.2015.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2023 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає направленню за підсудністю, враховуючи наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (загальна територіальна підсудність).

Приписами ст. 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є заборгованість за договором про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2015-11/14 від 24.11.2015, що розташовані за адресою: м. Київ, Деснянський р-н, вул. Електротехнічна, в межах III територіальної зони паркування м. Києва.

Оскільки місце для платного паркування є особливим об`єктом права власності, який наділений специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення, суд дійшов висновку, що спір виник з приводу нерухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

16 лютого 2021 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову в справі N 911/2390/18, яка була оприлюднена 18 березня 2021 року, в якій розглянуто питання щодо виключної підсудності розгляду справ, які виникають щодо нерухомого майна.

Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Водночас, поняття виключної підсудності позбавляє не тільки суд, а і самого позивача, в усіх випадках можливості змінювати місце розгляду господарського спору, а порушення виключної територіальної підсудності судом має правовим наслідком ухвалення рішення з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, спори між судами щодо підсудності не допускаються.

Таким чином, з огляду на те, що нерухоме майно розташоване за адресою: м. Київ, Деснянський р-н, вул. Електротехнічна, в межах III територіальної зони паркування м. Києва, матеріали позовної заяви Комунального підприємтсва "Київтранспарксервіс" до Фізичної особи-підприємця Михайлишин Ірини Володимирівни про стягнення 87 843,16 грн. слід передати на розгляд Господарському суду міста Києва.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частино 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 30, ст. 31, ст.ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Позовну заяву Комунального підприємтсва "Київтранспарксервіс" до Фізичної особи-підприємця Михайлишин Ірини Володимирівни про стягнення 87 843,16 грн. та додані до неї документи надіслати за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 14.02.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів.

Суддя О.Г. Смірнов