ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2023м. ХарківСправа № 922/2025/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м.Харків
до Комунального підприємства "Харківводоканал", м.Харків
про стягнення коштів 506 960,16 грн.
за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Комунального підприємства "Харківводоканал", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 334 063,74 грн., що складається з: надання послуг з розподілу електричної енергії 278 386,44 грн., ПДВ на розподіл е/е 55 677,30 грн. На обґрунтування позову вказує про неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов`язань за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1,01 від 01.01.2019 в частині здійснення споживачем за договором повної та своєчасної оплати за надання послуг з розподілу електричної енергії у встановлені договором строки.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.11.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 07.12.2022 о 10:30.

21.11.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№14610) в якому повністю не погоджується з позовними вимогами, послаючись на те, що постановою Верховного Суду від 26.01.2021, якою було залишено в силі рішення Господарського суду Харківської області від 15.06.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у справі № 922/643/19, підтверджено відповідність КП «Харківводоканал» критеріям споживачів послуг з розподілу електричної енергії та зобов`язано АТ «Харківобленерго» зробити перерахунок вартості наданих КП «Харківводоканал» послуг з розподілу електричної енергії за Договорами від 01.01.2019 №№ 1.01 та 4 з застосуванням тарифів, як для споживача І (першого) класу напруги, тобто, в умовах вже дії Ринку електричної енергії. Однак, АТ «Харківобленерго» незважаючи на рішення суду та вводячи в оману Регулятора, зазначав у документах, які додавались до Заяви на встановлення (перегляд) тарифів, недостовірні дані, вказуючи, що КП «Харківводоканал» надаються послуги з розподілу електроенергії як споживачу ІІ класу напруги. Виходячи з зазначеної у п.8.3 Порядку №1175 формули, за якою розраховується тариф на послуги з розподілу електричної енергії для споживачів І класу напруги, спотворення позивачем даних призвело до фактичного збільшення відповідних тарифів. В результаті цього НКРЕКП були встановлені необґрунтовані тарифи на послуги з розподілу електричної енергії, а тому пред`явлені до сплати Рахунки на оплату вартості електричної енергії за листопад-грудень 2019 року, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог -є незаконними та такими, що не встановлюють строк настання зобов`язання Підприємства щодо остаточного (повного) розрахунку за надані послуги з розподілу електричної енергії у розумінні ст. 530, 692 ЦК України та у відповідності до п. 3,4Додатку № 4 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 1.01.

Також 21.11.2022 відповідачем було подана заява про зупинення провадження (вх.№14609), в якій просить провадження у справі № 922/2025/22 зупинити до набрання законної сили рішення суду по справі №520/25897/21. Необхідність зупинення провадження по справі обгрунтовує тим, що в межах адміністративної справи № 520/25897/21 буде встановлено правильність розрахунку тарифів на послуги розподілу на 2019 рік. Розмір тарифу безпосередньо вплине на суму заборгованості, заявлену до стягнення Позивачем.

30.11.2022 позивач до суду надав відповідь на відзив (вх.№15138) в якому не погоджується з доводами викладеними відповідачем у відзиві на позов, вказуючи на те, що рахунки відповідачу були виставлені у відповідності до умов Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1,01 від 01.01.2019 та за тарифом 1 (першого) класу напруги, з урахуванням рішення господарського суду Харківської області від 15.06.2020 у справі №922/643/19 за позовом КП "Харківводоканал" до АТ "Харківобленерго", залишеним в силі постановою САГС від 28.09.2020 та постановою Верховного Суду від 26.01.2021, яким зобов`язано АТ "Харківобленерго" зробити перерахунок вартості наданих КП "Харківводоканал" у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії №1,01 від 01.01.2019, №4 від 01.01.2019 шляхом застосування тарифів для 1 класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити такий перерахунок у відповідних рахунках за січень 2019. Наголошує, що до матеріалів справи долучені кореговані рахунки за листопад-грудень 2019, в яких заборгованість відповідача розрахована за тарифом 1 класу напруги.

07.12.2022 позивач звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог (вх. № 15751), в якій просить суд стягнути з КП "Харківводоканал" на свою користь заборгованість у загальному розмірі 506 960,16 грн.

Крім цього, 07.12.2022 позивач до суду надав заперечення на заяву про зупинення провадження (вх.№15776), в якій просить відмовити у задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки законність пред`явлення рахунків та настання моменту сплати заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії вже досліджувались у аналогічній справі №922/3709/19 та було надано правову оцінку усім обставинам. Також звертає увагу на те, що позовна заява у справі №520/25897/21 була повернута позивачу ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2022 у зв`язку із чим відсутні підстави для зупинення провадження у справі, що розглядається.

Протокольною ухвалою від 07.12.2022 заяву позивача про збільшення позовних вимог (вх. № 15751) на підставі ч.2 п.2 ст.46 ГПК України прийнято до розгляду,, продовжено розгляд справи з її урахуванням; відкладено підготовче засідання на 11.01.2023 о 12 : 30.

Протокольною ухвалою від 11.01.2023 відмовлено відповідачу у клопотанні про відкладення розгляду справи (вх.№300 від 05.01.2023) та в заяві про зупинення провадження (вх.№14609 від 21.11.2022) ; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.02.2023 о 14:00.

Представник позивача в судове засідання 01.02.2023 не з`явився.

Відповідач у судове засідання 01.02.2023 свого уповноваженого представника не направив, однак, подав заяву (вх.№2348 від 01.02.2023) в якій просить при прийнятті рішення по справі врахувати пропозицію КП "Харківводоканал" про розстрочку виконання зобов`язань у такому порядку: 120 960,16 грн. до 28 лютого 2023 р., 170 000,00 грн. до 31 березня 2023 р., 216 000,00 грн. до 30 квітня 2023р., загалом 506 960,16 грн.

Оскільки неявка на судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за їх відсутності, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Постановою НКРЕКП за №1446 від 16 листопада 2018 року прийнято рішення про видачу Акціонерному товариству "Харківобленерго" (позивачу, оператор системи) ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) Акціонерного товариства "Харківобленерго", та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством).

Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається між товариством та споживачем, з урахуванням ст. ст.633,634,641,642 ЦК України, за типовою формою договору, що є додатком № 3 до Правил та розміщений на офіційному сайті ATХарківобленерго: http://www.oblenergo.kharkov.ua.

Відповідно до п. п. 1.1-1.2 договору, цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей633,634,641,642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Умови договору розроблені відповідно доЗакону України "Про ринок електричної енергії"та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів

Відповідачем було підписано заяву приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1,01 від 01.01.2019.

Згідно з розділом 2 договору оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3 до цього договору.

Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 "Порядок розрахунків".

За змістом п.3.1 договору, облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається оператором системи та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього договору.

За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВтгод).

За підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу не залежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача.

Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються оператором системи в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.5 договору, визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії вони підлягають урегулюванню відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних оператора системи.

Згідно з п. 5.3 договору, тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків".

У відповідності до п.п.1 п. 5.1.1 Правил та п. п. 1 п. 7.1 договору, оператор системи має право на отримання своєчасної оплати за надання послуги з розподілу електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.

Оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами (цінами), які встановлюються регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи (ціни) на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

У січні 2020 року позивач у відповідності до умов договору, надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії у кількості 19 419 891 кВт*год, що підтверджується звітами про покази засобів обліку електричної енергії відповідача за вказаний період, які складені споживачем та підписані його уповноваженими особами.

На підставі наданих відповідачем звітів, позивачем був оформлений рахунок на оплату послуги з розподілу електричної енергії, розподіленої за січень 2020 року.

Як свідчать матеріали справи, рахунок за січень 2020 на суму 3 772 896,42 грн. був направлений поштою 29.10.2021 на адресу відповідача, що підтверджено списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.

Однак відповідач свої зобов`язання щодо оплати за надані послуги з розподілу електричної енергії виконав не у повному обсязі, сплативши 3 600 000,00 грн. за платіжним дорученням №29432 від 31.01.2020 у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість за послуги фактично розподіленої електричної енергії у розмірі 506 960,16 грн .

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтями 6,627 ЦК Українивизначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимогцивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 1ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У частині 1ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За змістом ч. 6-7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості з оплати обсягу розподіленої електричної енергії за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019 за січень 2020 року (з урахування вимог, заявлених позивачем у заяві про збільшення позовних вимог).

Закон України "Про ринок електричної енергії"визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно визначень п. 74,77,78 ч.1ст. 1 вказаного Закону:

- ринок електричної енергії - це система відносин, що виникають між учасниками ринку під час здійснення купівлі-продажу електричної енергії та/або допоміжних послуг, передачі та розподілу, постачання електричної енергії споживачам;

- роздрібний ринок електричної енергії - це система відносин, що виникають між споживачем електричної енергії та електропостачальником у процесі постачання електричної енергії, а також іншими учасниками ринку, які надають пов`язані з постачанням електричної енергії послуги;

- розподіл електричної енергії - це транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.

За своїм правовим змістом, договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що складає предмет спору у справі, є договором приєднання.

У відповідності дост. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною ч. 4.ст. 179 ГК передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно дозаконів України "Про ринок електричної енергії"та «;Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 312 від 14.03.2018 затвердила Правила роздрібного ринку електричної енергії, які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до пункту 2.1.2 розділу ІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Відповідно до ч. 6ста. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Пунктом 11.1.9 розділу XI Кодексу систем розподілу передбачено, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється за тарифами, які встановлюються регулятором відповідно до затвердженої ним методики.

Пунктом 4.28 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії також визначено, що оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Здійснення оплати споживачем послуг з розподілу електричної енергії за тарифами також визначена главою 5 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019.

Законом України "Про ринок електричної енергії"повноваження щодо встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії покладено на регулятора (Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

При цьому, рішенням господарського суду Харківської області від 15.06.2020 у справі № 922/643/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2021, зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" зробити перерахунок вартості наданих Комунальному підприємству "Харківводоканал" у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема, за договором № 1.01 від 01.01.2019 шляхом застосування тарифів для І класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити такий перерахунок у відповідних рахунках за січень 2019 року.

Зазначене рішення Господарського суду Харківської області 15.06.2020 у справі № 922/643/19 на сьогоднішній день є таким, що набрало законної сили.

Відповідно дост. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

При цьому, ч. 4ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеним рішенням Господарського суду Харківської області від 15.06.2020 у справі № 922/643/19, (залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2021), встановлено, що в межах своїх повноважень, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову № 1845 від 11.12.2018, відповідно до якої установлено Акціонерному товариству "Харківобленерго" тарифи на послуги з розподілу електричної енергії на рівні: для 1 класу напруги - 142,80 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість); для 2 класу напруги - 519,45 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість).

У виставленому Акціонерним товариством "Харківобленерго" рахунку на оплату послуг з розподілу електричної енергії за січень 2020 року на суму 3 772 896,42 грн. за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1.01 від 01.01.2019 Акціонерним товариством "Харківобленерго" застосовано, зокрема, тарифи на розподіл електричної енергії для 1 класу напруги про що було неодноразово наголошено позивачем у наданих до суду заявах. Вказані обставини не спростовані відповідачем.

При цьому вартість наданих послуг з розподілу електричної енергії за січень 2020 року відповідачем оплачено частково на суму 3 600 000,00 грн., що вбачається з платіжного доручення №29432 від 31.01.2020.

Враховуючи проведену оплату, заборгованість КП "Харківводоканал" перед позивачем за надані послуги з розподілу електричної енергії за січень 2020 року складає 506 960,16 грн.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Враховуючи викладене та те, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статтей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та відсутність доказів на підтвердження повної сплати відповідачем заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії за січень 2020 року , суд визнає вимогу позивача про стягнення заборгованості у розмірі 506 960,16 грн. за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1,01 від 01.01.2019 належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Розглянувши заяву відповідача про розстрочку виконання судового рішення (вх.№2348 від 01.02.2023), суд зазначає наступне.

В обгрунтування вказаної заяви КП "Харківводоканал" зазначає, що з початку повномаштабної військової агресії Російської Федерації проти України умови, в яких перебуває відповідач , для виконання як покладених на нього функцій, так і для своєчасного виконання господарських зобов`язань значно погіршились. Військова агресія Російської Федерації проти України у значній мірі негативно вплинула на рівень платежів споживачів за надані відповідачем послуги у сфері централізованого постачання та водовідведення, в результаті чого рівень надходжень на рахунки підприємства різко знизився. В свою чергу, заходи з примусового виконання рішення без можливості його розтрочення не призведуть до реального виконання в натурі, а лише погіршать і без того скрутне майнове становище підприємства та можуть створити реальну загрозу повного зупинення виробничої діяльності Відповідача, і як наслідок, до неспроможності КП «Харківводоканал» здійснювати фінансування власної виробничої діяльності для забезпечення нормального функціонування єдиної технологічної системи водопостачання та водовідведення, що матиме надзвичайні наслідки екологічного, санітарно-епідемічного та соціального характеру для всього Харківського регіону, особливо в умовах воєнного стану.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до п.п. 1,2 частини 6 ст.238 ГПК України суд у разі необхідності у резолютивній частині рішення вказує про порядок і строк виконання рішення, надання відстрочки або розстрочки виконання рішенння.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, слід враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президентом України підписаний Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "2102-ІХ" від 24 лютого 2022 року.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Судом враховується, що у боржника відсутня фінансова можливість сплатити борг одним платежем одразу.

Враховуючи, що існування заборгованості підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь вони були винесені "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити:

1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами;

2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми;

3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони";

4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Водночас, оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Перелік "обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення" у національному законодавстві є нечітким. Обмеження стосовно можливого та допустимого строку розстрочки (відстрочки) виконання остаточного рішення у законі відсутнє.

Отже, суд, який прийняв рішення, має широкі дискреційні повноваження щодо підстав та строку для надання розстрочки виконання рішення, і у кожному конкретному випадку за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази і вирішує питання про наявність чи відсутність обставин для вчинення таких процесуальних дій.

Приймаючи до уваги, що підприємство надає загально необхідні для територіальної громади міста послуги, введення в Україні воєнного стану та складне фінансове становище заявника, є на переконання суду підставами для надання розстрочки виконання судового рішення.

Суд враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи дійшов висновку про задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення.

Суд враховує, що за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Враховуючи приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» (вул. Шевченка, 2, м.Харків, 61013; ) на користь Акціонерного товариства «Харківобленерго» (вул. Плеханівська, 149, м.Харків, 61037 на п/р НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», ) заборгованість 506 960,16 грн.

Задовольнити заяву Комунального підприємства «Харківводоканал» про розстрочку виконання судового рішення (вх.№2348 від 01.02.2023).

Виконання рішення розстрочити наступним чином:

120 960,16 грн. до 28 лютого 2023 р., 170 000,00 грн. до 31 березня 2023 р., 216 000,00 грн. до 30 квітня 2023р.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» (вул. Шевченка, 2, м.Харків, 61013; ) на користь Акціонерного товариства «Харківобленерго» (вул. Плеханівська, 149, м.Харків, 61037 на п/р НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», ) витрати по сплаті судового збору 7604 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "10" лютого 2023 р.

Суддя С.Ч. Жельне