ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2023 р. Справа№ 925/181/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Отрюха Б.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

представники сторін в судове засідання не з`явилися,

розглянувши матеріали апеляційної скарги головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року

у справі № 925/181/20 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Селена»

про банкрутство юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року по справі № 925/181/20 задоволено повністю скаргу боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 03.08.2022 року № 925/181/20/373. Визнано неправомірним та скасовано постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни від 22.12.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 67132951.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниця Л.С. (надалі по тексту - апелянтка) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року по справі № 925/181/20. У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Селена» арбітражного керуючого Голінного А.М. про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Кияниці Л.С. від 22.12.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 67132951 відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянтка зазначає, що вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, такою, що прийнята при неповному та неправильному встановленні обставин, які мають значення для справи та підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 14.11.2022 року апеляційну скаргу головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Л.С. передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Сотнікова С.В., Отрюха Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 року витребувано з господарського суду Черкаської області сформовані матеріали оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року по справі № 925/181/20 за заявою Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Селена» про банкрутство юридичної особи для розгляду апеляційної скарги головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Л.С. на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року у справі № 925/181/20 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Л.С. на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року у справі № 925/181/20 до надходження сформованих матеріалів оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року по справі № 925/181/20 до Північного апеляційного господарського суду.

29.11.2022 року від господарського суду Черкаської області на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 року надійшли матеріали справи № 925/181/20 за заявою Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Селена» про банкрутство юридичної особи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Л.С. на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року у справі № 925/181/20. Розгляд апеляційної скарги головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Л.С. призначено на 01.02.2023 року.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 року, у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 30.01.2023 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Отрюха Б.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Л.С. на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року у справі № 925/181/20 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 01.02.2023 року.

01.02.2023 року в судове засідання представники сторін не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, в зв`язку з тим, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття рішення, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін та наявними у матеріалах справи доказами.

01.02.2023 року прийнято постанову у даній справі.

Згідно зі ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., подано скаргу від 03.08.2022 року №925/181/20/373 з вимогами: визнати рішення головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кияниці Л.С. про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», прийняте у формі постанови від 22.12.2021 року ВП №67132951 - неправомірним та скасувати постанову від 22.12.2021 ВП №67132951.

Обґрунтовуючи подану скаргу заявником зазначено, що ухвалою суду від 28.07.2021 року було витребувано від фізичної особи Чуйка О.І. на користь ТОВ «Селена» у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М. належним чином завірені копії наступних документів (за переліком); одночасно ухвалою суду від 28.07.2021 року уповноважено ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М. на отримання від Чуйка О.І. цих копій документів.

21.09.2021 року ліквідатор банкрута звернувся до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (надалі по тексту- Відділ ДВС) із заявою від 21.09.2021 року №925/181/20/841 про примусове виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 року у справі 925/181/20 стосовно боржника ОСОБА_1

15.10.2021 року було відкрито виконавче провадження №67132951.

03.11.2021 року та 24.01.2022 року ліквідатор банкрута направив на електронну адресу Відділу ДВС листи від 02.11.2021 року №925/181/20/967 та від 24.01.2022 року №925/181/20/61 з проханням повідомити про хід виконавчого провадження, однак будь-якої відповіді не отримав.

З приводу ненадання Відділом ДВС відповіді на звернення стягувача, ліквідатор банкрута 09.05.2022 року звернувся до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з листом від 06.05.2022 року №925/181/20/223, на який отримав відповідь Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області від 24.05.2022 року №11595/2-22 про те, що виконавче провадження №67132951 закінчене згідно з постановою від 22.12.2021року.

26.05.2022 року ліквідатор банкрута надіслав на електронну адресу Відділу ДВС лист від 25.05.2022 року №925/181/20/254 з метою отримання копії вказаної вище постанови про закінчення виконавчого провадження, відповіді на який Відділ ДВС не надіслав, копію постанови стягувачу не направив, у зв`язку з цим, ліквідатор банкрута 06.07.2022 року звернувся з відповідним листом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

01.08.2022 року супровідним листом Відділу ДВС від 19.07.2022 року №49310 ліквідатор отримав копію постанови від 22.12.2021 року про закінчення виконавчого провадження №67132951.

Ліквідатор зазначає, що виконавче провадження закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» з тих мотивів, що рішення є невиконаним і його виконання неможливе без участі боржника, тобто передумовою закінчення виконавчого провадження має бути встановлення виконавцем обставин неможливості виконання рішення суду без безпосередньої участі боржника;

Закінчення виконавчого провадження №6713295 відбулося виходячи із змісту абз.3 ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Ліквідатор стверджує, що обставини неможливості виконання судового рішення без участі боржника виконавцем не досліджувались і не з`ясовувались.

Крім того, ліквідатор вважає, що згідно з відомостями АСВП, у виконавчому провадженні №67132951 було вчинено виконавчі дії лише по накладенню на боржника штрафів (08.12.2021 року та 22.12.2021 року), а інших рішень, спрямованих на примусове виконання постановленої у цій справі ухвали господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 року, державним виконавцем не приймалось.

Також ліквідатор вважає, що вказане вище судове рішення можливо виконати без особистої участі боржника, оскільки документація може зберігатись за адресою місця проживання/місцезнаходження здійснення підприємницької діяльності боржника; оскільки перевірка вказаних обставин не потребує обов`язкової участі боржника і вчинення ним особисто відповідних дій; оскільки відсутні докази на підтвердження обставин відсутності документації у ОСОБА_1 , її знищення, втрати, перебування у третіх осіб, відсутності доступу до документів, до приміщень/квартир,де проживає боржник чи здійснює свою підприємницьку діяльність, тощо.

При цьому, ліквідатор посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 року у справі №924/315/17 та від 30.08.2021року у справі №916/4106/14.

Підсумовуючи подану скаргу ліквідатор вважає, що за таких обставин, прийняте державним виконавцем рішення про закінчення виконавчого провадження є передчасним та неправомірним, суперечить змісту ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року по справі № 925/181/20 задоволено повністю скаргу боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 03.08.2022 року № 925/181/20/373. Визнано неправомірним та скасовано постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Л.С. від 22.12.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 67132951.

Обґрунтовуючи прийняту ухвалу, місцевий суд зазначив, що ненадання боржником особисто витребуваних ухвалою суду копій документів добровільно та у зв`язку із застосуванням зовнішніх заходів примусу (штрафу), не звільняє державного виконавця від обов`язку вжиття інших, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заходів примусового виконання рішень.

Невжиття таких заходів є підставою для визнання постанови головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кияниці Л.С. від 22.12.2021 року про закінчення виконавчого провадження, винесеної у виконавчому провадженні №67132951, неправомірною та є підставою її скасування.

Місцевим судом зазначено, що належним доказом вжиття усіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду.

При цьому місцевий суд посилається на постанову Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №619/562/18.

Крім того, місцевий суд вказав, що у матеріалах справи докази належного та повного вчинення державним виконавцем визначених Законом України "Про виконавче провадження" дій щодо розшуку майна (документів) боржника відсутні, що вказує на відсутність підстав для висновку про відсутність документів у фізичної ОСОБА_1 та для посилання на неможливість виконання судового рішення, оскільки відсутність майна у боржника належним чином не підтверджена, а наявність майна в останнього належним чином не перевірена. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни слід відмовити, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права;

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право звертатися до господарського суду та суду загальної юрисдикції у випадках, передбачених цим Кодексом;

В п.3 ч.2 ст.12 Кодексу України з процедур банкрутства зазначено, що арбітражний керуючий зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.

В ч.1 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства зазначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: (…) аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; (…) вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (…);

У ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (…). За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом;

У ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (…), розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Відповідно до ч.1-3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено місцевим судом, предметом поданої скарги є оцінка дій Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вчинених у межах виконавчого провадження №67132951.

Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) - це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов`язаних із виконанням.

Закінчення виконавчого провадження - це дія державного виконавця, що полягає у завершенні проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певним виконавчим документом.

Отже, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Судом встановлено, що 15.10.2021року головним державним виконавцем Відділу ДВС Кияницею Л.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67132951.

15.10.2021 року головний державний виконавець Відділу ДВС Кияниця Л.С. у виконавчому провадженні 367132951 виніс постанову про стягнення з боржника (Чуйко О.І.) виконавчого збору у розмірі 12 000,00 грн.

08.12.2021 року постановою головного державного виконавця Відділу ДВС Кияниці Л.С. у виконавчому провадженні №67132951 за невиконання судового рішення на боржника накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено останнього про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Рішення боржником не виконано.

02.11.2021 року листом за вих.№925/181/20/967 ліквідатор банкрута звернувся до Відділу ДВС, у якому просив направити на його адресу (м.Черкаси, вул.Канівська,7, кв.66) копії постанови від 15.10.2021 року про відкриття виконавчого провадження №67132951; письмово повідомити стягувача про хід примусового виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 у справі №925/181/20 відносно ОСОБА_1 .

Будь-якої відповіді заявник не отримав.

22.12.2021 року головним державним виконавцем Відділу ДВС Кияницею Л.С. у виконавчому провадженні №67132951 за невиконання судового рішення на боржника накладено штраф у розмірі 3 400,00 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено останнього про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Рішення боржником не виконано.

22.12.2021 року Відділом ДВС направлено на адресу Дніпровського УП ГУНП України в м.Києві повідомлення про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України (умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню).

22.12.2021 року постановою головного державного виконавця Відділу ДВС Кияницею Л.С. виконавче провадження №67132951 закінчене на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадженя» з тих мотивів, що «вимоги виконавчого документа не виконано. Щодо боржника до Дніпровського УП ГУНП України в м.Києві направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення за вих.№103965 від 22.12.2021 року».

24.01.2022 року ліквідатор банкрута листом №925/181/20/61 повторно звернувся до Відділу ДВС для отримання інформації про хід виконавчого провадження №67132951. Відділ ДВС у відповіді від 21.02.2022 №17256 повідомив заявника про вчинені державним виконавцем дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення (ухвали), а також про закриття виконавчого провадження №.12.2021 на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

06.05.2022 року ліквідатор банкрута звернувся до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з листом №925/181/20/223 з приводу ігнорування Відділом ДВС звернень заявника від 02.11.2021 року №925/181/20/967 та від 24.01.2022 року №925/181/20/61 щодо ходу виконавчого провадження.

24.05.2022 року листом за вих.№11595/2-22 Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомило ліквідатора банкрута про дії, які були вчинені Відділом ДВС з примусового виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 року у справі 3925/181/20; про те, що на запит від 02.11.2021 року на адресу заявника ( АДРЕСА_1 ) Відділом ДВС простою кореспонденцією була направлена відповідь та повторно - копія постанови від 15.10.2021 року про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу за вих.№86738 від 15.11.2021 року; у відповідь на запит від 24.01.2022 року на вказану вище адресу заявника Відділом ДВС простою кореспонденцією була надіслана відповідь за вих.№17256 від 21.02.2022 року; що заявник має право на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

25.05.2022 року ліквідатор банкрута звернувся до Відділу ДВС з листом №925/181/20/254 про направлення йому копії постанови від 22.12.2021 року про закінчення виконавчого провадження.

05.07.2022 року заявник направив Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Київ) лист за вих.№9258181/20/328, у якому просив: вжити заходів реагування, направлених на усунення зі сторони Відділу ДВС порушень ст.28 Закону Укрїани «Про виконавче провадження», які полягають у порушенні строків направлення Відділом ДВС на адресу стягувача копії постанови від 22.12.2021 року про закінчення виконавчого провадження №67132951, починаючи з 23.12.2021 року, тобто більше ніж на шість місяців; забезпечити невідкладне направлення Відділом ДВС копії зазначеної постанови стягувачу.

19.07.2022 року супровідним листом №49310 Відділ ДВС направив на адресу стягувача (ТОВ «Селена» на адресу: м.Черкаси, вул.Канівська,7, кв.66) постанову від 22.12.2021 року про закінчення виконавчого провадження №67132951. Згідно із штемпелем на конверті, поштове відправлення (постанова) була надіслана на адресу ТОВ «Селена» 22.07.2022 року.

Апеляційний суд зазначає, що ч. 3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає два варіанти поведінки державного виконавця у разі повторного не виконання рішення боржником залежно від того, чи може бути рішення виконане без участі боржника, чи не може бути виконане без участі боржника. При цьому повідомлення до органу досудового розслідування про вчинення боржником кримінального правопорушення направляється державним виконавцем в обох випадках. Закон не визначає умов чи обставин, які кваліфікують факт "можливості" чи "неможливості" виконання рішення без участі боржника, отже обставини "неможливості" виконання судового рішення без участі боржника (для закінчення виконавчого провадження) мають бути ґрунтовно викладені у постанові та доведені органом ДВС доказами вжиття абсолютно усіх можливих передбачених законом заходів і доказами використання усіх наданих державному виконавцю повноважень.

Ненадання боржником особисто витребуваних ухвалою суду копій документів добровільно та у зв`язку із застосуванням зовнішніх заходів примусу (штрафу), не звільняє державного виконавця від обов`язку вжиття інших, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", заходів примусового виконання рішень.

Матеріали справи, не містять доказів того чи здійснювався державним виконавцем вихід за адресою боржника чи перебуває боржник за вказаною адресою, та з яких підстав виконання судового рішення стало неможливим.

Невжиття таких заходів є підставою для визнання постанови головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни від 22.12.2021 року про закінчення виконавчого провадження, винесеної у виконавчому провадженні №67132951, неправомірною та для її скасування.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження". Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду (Постанова Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №619/562/18).

Отже метою здійснення виконавчого провадження є повне виконання рішення, а не відшукання підстав для його закінчення.

Колегія суддів перевіривши матеріали справи, вважає вірними твердження місцевого суду, що у матеріалах справи відсутні докази належного та повного вчинення державним виконавцем визначених Законом України «Про виконавче провадження» дій, щодо розшуку майна (документів) боржника.

Також апеляційним судом встановлено, що у справі відсутні та Відділом ДВС не надані відомості про результати розгляду здійснених державним виконавцем запитів, а також виконання Дніпровським УП ГУНП України в м.Києві повідомлення від 22.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Суд також погоджується з доводами арбітражного керуючого Голінного А.М. про те, що зазначене рішення можливо виконати без особистої участі боржника, оскільки перевірка таких обставин, як відсутність (знищення, втрата, перебування у третіх осіб, відсутність доступу тощо) витребуваних судом документів не потребує обов`язкової участі боржника і вчинення ним особисто відповідних дій.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду у постановах від 25.09.2020 року у справі №924/315/17 та від 30.08.2021 року у справі №916/4106/14, та обставина, що саме боржник відповідно до вказаного судового рішення зобов`язаний вчинити певні дії не свідчить про те, що у разі невиконання цього рішення саме боржником, воно не може бути виконано без його участі відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки хоч і зобов`язує саме боржника вчинити ці дії, однак не є нерозривно пов`язаним з особою боржника та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання; обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм чинного законодавства, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись положеннями Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про виконавче провадження", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року

у справі № 925/181/20 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.09.2022 року у справі № 925/181/20 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядки та строки встановлені ст. ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.02.2023 року

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді Б.В. Отрюх

О.М. Остапенко