ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/19/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ПОДІЛЛЯ-ТРАНС, м. Тернопіль

до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород (Відділ №1 Управління в Ужгородському районі)

до Приватного підприємства Поділля-Транс Уж, м. Ужгород

за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: фізичну особу ОСОБА_1 , м. Ужгород

за участі у справі третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: - ОСОБА_2 , с. Сторожниця Ужгородського району

- ОСОБА_3 , м. Ужгород

про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації земельних ділянок (позовні вимоги з урахуванням заяви від 06.10.2022)

За участю представників:

від позивача - Мартинюк Тарас Богданович, адвокат, ордер серія ВО №1004375 від 27 грудня 2021 року - в режимі відеоконференції

від відповідача 1 не з`явився

від відповідача 2 - Маркусь Михайло Іванович, ордер серія АО № 1069306 від 13 вересня 2022 року

від 3-ї особи відповідача ОСОБА_1 Субота Михайло Іванович, ордер серія АО №1064837 від 17.01.2023

від 3-ї особи відповідача 2 ( ОСОБА_2 ) - Маркусь Михайло Іванович, ордер серія АО № 1073930 від 11 листопада 2022 року

від 3-ї особи відповідача 2 ( ОСОБА_3 )- Маркусь Михайло Іванович, ордер серія АО № 1073929 від 11 листопада 2022 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про витребування із володіння приватного підприємства Поділля-Транс Уж земельних ділянок :26:001:0286 та :26:001:0287, скасування держаної реєстрації земельних ділянок із кадастровими номерами :26:001:0286 та :26:001:0287 та відновлення реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки із кадастровим номером :26:001 :0276.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 26.01.2022 року повернуто заяву товариства з обмеженою відповідальністю ПОДІЛЛЯ-ТРАНС про забезпечення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 15.02.2022 відкладено підготовче засідання на 03 березня 2022 р.

Ухвалою суду від 03.03.2022 р. задоволено заяву ТзОВ ПОДІЛЛЯ-ТРАНС, м. Тернопіль від 31.01.2022 (надійшла до суду 25.02.2022 вх. №02.3.1-02/1398/22) про вжиття заходів забезпечення позову.

28.02.2022 р. до канцелярії суду надійшов відзив відповідача 1 - Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

До дати судового засідання від фізичної особи ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову, заява про відкликання заяви про забезпечення позову від 21.02.2022 року та заява про припинення представництва у справі №907/19/22 адвокатом Мартинюк Тарасом Богдановичем та Адвокатським бюро Тараса Мартинюка.

Крім того 02.03.2022 р. на електронну адресу суду від представника відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого засідання.

Від позивача надійшла заява щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про відмову від позову, якою позивач просить не приймати відмову від позову по справі.

Водночас, представниками позивача 21.02.2022 р. подано заяву про забезпечення позову б/н (вх. №02.3.1-02/1172/22) та заяву про залучення до справи третьої особи.

25.02.2022 р. до канцелярії суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову б/н від 31.01.2022 (вх. №02.3.1-02/1398/22).

Ухвалою суду від 03.03.2022 року судом повернено без розгляду заяву представника позивача від 21.02.2022 р. про забезпечення позову б/н (вх. №02.3.1-02/1172/22) та залишено без розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкликання заяви про забезпечення позову. Заяву фізичної особи ОСОБА_1 та про відмову від позову та заяву про припинення представництва у справі №907/19/22 адвокатом Мартинюк Тараса Богдановича та Адвокатським бюро Тараса Мартинюка повернено без розгляду. Продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

12.03.2022 року приватним підприємством ПОДІЛЛЯ-ТРАНС УЖ б/н подано апеляційну скаргу від 12.03.2022 (Вх № ЗАГС 01-05/675/22 від 12.03.2022) на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.03.2022 .

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.04.2022 року апеляційну скаргу Приватного підприємства ПОДІЛЛЯ-ТРАНС УЖ залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.03.2022 у справі №907/19/22 залишено без змін.

Ухвалою суду від 06.07.2022 р. призначено підготовче засідання на 27.07.2022 р.

Ухвалою суду від 27.07.2022 р. відкладено підготовче засідання на 16.08.2022 р.

Ухвалою суду від 16.08.2022 р. відкладено підготовче засідання на 07.09.2022 р.

До дня судового засідання представником відповідача 2 подано суду клопотання про зупинення провадження у справі з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні 07.09.2022 року судом, для надання можливості сторонам подати суду письмово викладену позицію по суті клопотання відповідача 2, було оголошено перерву відповідно до ст.183 ГПК України на 13.09.2022 р.

Ухвалою суду від 13.09.2022 р. відкладено підготовче засідання на 11.10.2022 р.

Призначене засідання суду не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Закарпатської області.

Ухвалою суду від 11.10.2022 р. відкладено підготовче засідання на 02.11.2022 р.

До дати судового засідання представником відповідача 2 надіслано суду клопотання про залучення третіх осіб від 10.10.2022 року з мотивів, наведених у ньому.

Ухвалою суду від 02.11.2022 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2: - ОСОБА_2 , с. Сторожниця Ужгородського району; - ОСОБА_3 , м. Ужгород та відкладено підготовче засідання на 15.11.2022 року.

У підготовчому засіданні 15.11. 2022, судом відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 15.11.2022 р. відкладено підготовче засідання на 06.12.2022 р.

В судовому засіданні 06.12.2022 відповідно до ст. 183 ГПК України оголошено перерву на 12 грудня 2022 р.

12.12.2022 р. до суду надійшли письмові пояснення від третьої особи на стороні відповідачів ОСОБА_1 , в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 12.12.2022 підготовче засідання відкладено на 19.12.2022 року.

Ухвалою суду від 19.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.01.2023 у режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 17.01.2023 відкладено розгляд справи по суті на 27 січня 2023 р.

У судовому засіданні 27.01.2023 оголошено перерву за згодою сторін, в силу вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до 02.02.2023 року.

02.02.2023 в засіданні суду протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи відповідача Конєва Олега Андрійовича про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Пояснив, що у власності ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС» перебувала земельна ділянка площею 0,1137 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, кадастровий номер :26:001:0276 балансовою вартістю 197 714, 95 гривень.

За доводами позивача виконавчий директор Конев О. А., в супереч положенням Статуту товариства, без наявності повноважень, звернувся у Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області Відділ № 1 Управління в Ужгородському районі із заявою щодо поділу та як наслідок скасування реєстрації земельної ділянки із кадастровим номером :26:001:0276.

У зв`язку з чим позивач зауважує, що внаслідок поділу земельної ділянки із кадастровим номером :26:001:0276, утворення та відчуження земельних ділянок із кадастровими номерами :26:001:0286 та :26:001:0287 товариство з обмеженою відповідальністю ПОДІЛЛЯ-ТРАНС, м. Тернопіль без його волі було позбавлено свого майна.

Таким чином, за твердженням Позивача наявні підстави для витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації земельних ділянок.

Представник відповідача 1 - Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород (Відділ №1 Управління в Ужгородському районі) позовні вимоги не визнає з підстав наведених у поданому 28.02.2023 р. відзиві на позовну заяву.

А саме, представник відповідача 1 зазначає, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

Крім того, звертає увагу на те, що державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України "Про державний земельний кадастр", державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення автономної республіки Крим, місто обласного значення).

На підставі технічного завдання на складання документації із землеустрою від 08.12.2021 затвердженого виконавчим директором ТОВ "Поділля-Транс" Коневим О.А., договором від 08.12.2021 на виготовлення документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ФОП Готра С. І. розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ТОВ "Поділля-Транс" для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури вул. Студентська набережна, 2 а, м. Ужгород, Закарпатська область.

Так, відповідно заява про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,057 га, яка розташована за адресою набережна Студентська набережна, 2а, м. Ужгород була подана сертифікованим інженером землевпорядником, який є розробниками документації із землеустрою, через електронний кабінет засобами телекомунікаційного зв`язку 09.12.2021 та присвоєно заяві № ЗВ-021 до заяви додано технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ТОВ "Поділля Транс" для будівництва і обслуговування

Відтак, при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про новостворені земельні ділянки кадастрові номери :26:001:0286 та :26:001:0287 Державний кадастровий реєстратор діяв в межах і в спосіб визначений чинним законодавством.

Разом з тим, представник відповідача 1 зауважує, що розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.

Відповідач 2 приватне підприємство Поділля-Транс Уж, м. Ужгород, не скористалося своєю процесуальною можливістю подати відзив на позовну заяву, проте свою позицію по справі висловило в письмових поясненнях поданих суду.

Представник відповідача 2 проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову.

Крім іншого представник відповідача - 2 наголошує, що ТОВ «Поділля-Транс Уж» є добросовісним набувачем спірних земельних ділянок, а тому такі ділянки можуть бути витребувані в останнього тільки у випадках передбачених ч.1 ст.388 ЦК України. Згідно вказаної норми, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. ПП «Поділля-Транс Уж» набуло спірні ділянки не безвідплатно, а за правочинами щодо внесення таких до статутного капіталу підприємства, в обмін на корпоративні права, які набули учасники відповідача 2.

Також представник відповідач - 2, звертає увагу на те, що діюче законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності волі у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів. Отже, для правильного застосування п. 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України в цьому випадку необхідно встановити, яким саме шляхом вибуло спірне майно з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, і що це вибуття вказаним шляхом сталося саме не з волі зазначених осіб, тобто необхідна оцінка з відповідними наслідками саме першого у ланцюгу правочину.

Підсумовуючи представник відповідач - 2 зазначає, що позивачем не доведено наявність підстав для застосування до спірних правовідносин норми ст.388 ЦК України, оскільки майно не вибуло з володіння відповідача поза його волею. В свою чергу вимоги про скасування державної реєстрацію земельних ділянок із кадастровими номерами :26:001:0286 і :26:001:0287 та відновлення реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки із кадастровим номером :26:001:0276 не є ефективним способом захисту прав в такій категорії справ, що наведено в численних правових позиціях касаційного суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - фізична особа ОСОБА_1 , м. Ужгород у поданих 12.12.2022 письмових пояснення проти задоволення позову заперечує.

Зокрема, вказує на те, що Позивач не є власником земельних ділянок, які хоче витребувати на свою користь. Тобто Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОДІЛЛЯ-ТРАНС» є одним із власників у ланцюгу переходу власності від ОСОБА_1 до Відповідача 2. У зв`язку цим ним, власником спірних земельних ділянок подано позов до господарського суду Закарпатської області справа 907/543/22. У даній справі суд не може з`ясувати законність набуття Позивачем права власності на спірне майно через відсутність таких доказів у справі, а тому встановити такі факти можливо виключно у справі № 907/543/22.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: - ОСОБА_2 , с. Сторожниця Ужгородського району та - ОСОБА_3 , м. Ужгород проти позовних вимог заперечують вважають, що позовні вимоги є необґрунтованими, а підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У поданих 14.11.2022 суду письмових поясненнях по справі відмічають, що від позивача договори купівлі-продажу земельних ділянок були укладені виконавчим директором ОСОБА_1 , який діяв на підставі статуту товариства в межах повноважень, визначених статутом товариства. Нотаріусом були перевірені повноваження представника продавця на укладення таких правочинів, що зазначено в самих договорах.

За таких обставин, треті особи, як покупці за договорами купівлі-продажу діяли обачно та добросовісно, пересвідчились в наявності в представника продавця відповідних повноважень. Крім того, вони не були обізнані з обставинами щодо поділу земельної ділянки продавцем до укладення таких договорів купівлі-продажу. Покупці, укладаючи договори купівлі-продажу не знали і не могли знати про можливі обмеження повноважень виконавчого директора щодо поділу земельної ділянки, та не були обізнані з обставинами щодо поділу такої ділянки.

Основною вимогою в даній справі є вимога про витребування спірних земельних ділянок на користь позивача. Однак, як вбачається з матеріалів справи, спірні ділянки не вибували від позивача поза його волею, а були придбані на підставі договорів купівлі-продажу За таких обставин, підстав для застосування норми ст.388 ЦК України до спірних правовідносин не має, а вимоги є необґрунтованими.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Вимога про скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 26:0010286 та 26:0010287 та відновлення реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :26:001:0276 не є належним способом захисту в спірних правовідносинах, з врахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 02.02.2023 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний № 213667379 від 23.06.2020 року у власності Товариства з обмеженою відповідальністю ПОДІЛЛЯ-ТРАНС, м. Тернопіль (далі Позивач) перебувала земельна ділянка кадастровий номер :26:001:0276 площею 0,1137 га.

Балансова вартість земельної ділянки кадастровий номер :26:001:0276 відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю ПОДІЛЛЯ-ТРАНС становить 197 714, 95 грн.

Згідно п. 1.2 статуту товариство діє на підставі статуту, з додержанням умов господарської діяльності, встановлених законодавством України.

Статут товариства з обмеженою відповідальністю «ПОДІЛЛЯ ТРАНС» затверджено загальними зборами учасників товариства від 24.11.2020 року.

Учасниками товариства є: - Громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 14.11.2018 року, органом 6110, дійсний до 14.11.2028 року, запис №439, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 . - Громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 17.09.1998 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 (п. 1.3.2 Статуту).

Статутний капітал Товариства складає 884 357,48 (вісімсот вісімдесят чотири тисячі триста п`ятдесят сім) гривень 00 коп. Вклад учасників товариства до статутного капіталу становить 884 357,48 грн., з яких 442 178,74 грн. 50 % статутного капіталу належить учаснику товариства ОСОБА_4 та 442 178,74 грн. 50 % статутного капіталу учаснику товариства ОСОБА_1 (п.п. 2.8.1, 2.8.2 Статуту).

Органами товариства є загальні збори учасників та виконавчий орган. До компетенції загальних зборів учасників належать: 1) визначення, основних напрямів діяльності товариства; 2) внесення змій до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту; 3) зміна розміру статутного капіталу товариства; 4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника; 5) перерозподіл пасток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом; 6) обрання та припинення повноважень наглядової ради товариства або окремих членів наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам наглядової ради товариства; 7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства; 8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства; 9) створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності; 10) прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника; 11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період; 12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів; 13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства; і4) прийнятні інших рішеній, віднесених цим Законом до компетенції загальних зборів учасників. 3.3. Питання, передбачені частиною другою цієї статті, та інші питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства, якщо інше не випливає з нього Закону. І 3.4. До виключної компетенції загальних зборів учасників статутом товариства також І може бути віднесено вирішення інших питань. У товаристві, що має одного учасника, І рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються і таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника. (п.п. 3.1-3.4 Статуту).

1) Виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. 2) До компетенції виконавчого органу, товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. 3) Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників/учасника та організовує виконання їхніх рішень. 4) Виконавчий орган товариства є колегіальним. Назвою колегіального виконавчого органу є Дирекція. 5) До складу Дирекції входять: Генеральний директор та Виконавчий директор. 6) На посади Генерального директора та Виконавчого директора може бути призначений як учасник Товариства, так і будь-яка інша особа. 7) Генеральний директор уповноважений підписувати будь-які документи та правочини (угоди, договори та інші юридичні акти) від імені Товариства, самостійно, без відповідного рішення Дирекції, Загальних зборів учасників Товариства вчиняти від імені Товариства будь-які правочини (угоди, договори та інші юридичні акти), що укладаються на суму, що не перевищує 100 000,00 (сто тисяч) гривень 00 копійок з одним контрагентом, або за наслідками укладання яких загальна вартість правочинів (угод, договорів та інші юридичних актів) з таким контрагентом не перевищує 100 000,00 гри. (сто тисяч гривень 00 копійок) крім правочинів, що віднесені до повноважень Виконавчого директора. 8) Виконавчий директор уповноважений підписувати будь-які документи та правочини (угоди, договори та інші юридичні акти) від імені Товариства, самостійно, без відповідного рішення Дирекції, Загальних зборів учасників Товариства вчиняти від імені Товариства будь-які правочини (угоди, договори та інші юридичні акти), що укладаються на суму, що не перевищує 100 000,00 (сто тисяч) гривень 00 копійок з одним контрагентом, або за наслідками укладання яких загальна вартість правочинів (угод, договорів та інші юридичних т актів) з таким контрагентом не перевищує 100 000,00 (сто тисяч) гривень 00 копійок зокрема такі, що стосуються організації будівництва будівель та будівництво житлових і нежитлових будівель на території Закарпатської області, укладання договорів підряду на виконання таких робіт, договорів з проектними та кошторисними організаціями, службами авторського та технічного нагляду за будівництвом, будь-якого розпорядження земельними ділянками в місті Ужгород, включаючи договори про їх повну чи часткову забудову, підготовку будівельного майданчика, договорів щодо постачання будівельних матеріалів та обладнання, найм на роботу будівельників та інших спеціалістів пов`язаних із здійсненням будівництва, підписання договорів щодо відчуження нерухомості в межах Закарпатської області (включаючи попередні договори, договори купівлі-продажу, купівлі продажу майнових прав, інші договори що стосуються нерухомості в межах Закарпатської області). 9) Погодження Загальними зборами учасників правочинів, що перевищують межі власних повноважень Генерального та Виконавчого директорів товариства - здійснюється завчасно, у письмовій формі, з нотаріальним засвідченням вірності підписів Учасників, або у письмовій формі з використанням електронного документообігу та з накладенням електронного цифрового підпису усіма Учасниками таких загальних зборів, через сертифіковані сервіси електронного документообігу ( на зразок сервісу paperless.com.ua, чи інших подібних). 10). Будь які правочини, що обули укладені Директором Товариства до 24 листопада 2020 року (включно) та стосуються предмету компетенції Виконавчого директора згідно з даним Протоколом підлягають письмовому затвердженню Виконавчим директором Товариства, або Загальними зборами учасників товариства з нотаріальним засвідченням вірності підпису, або з використанням електронних цифрових підписів у формі електронного документообігу. Таке затвердження має бути здійснене не пізніше ніж до 31 грудня 2020 року (включно). За відсутності вказаного затвердження, вчинені Директором Товариства правочини вважаються такими, що вчинені ним за межами компетенції та підлягають скасуванню (п.3.5 Статуту).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_5 є генеральним директором ТОВ ПОДІЛЛЯ-ТРАНС, а ОСОБА_1 є виконавчим директором вказаного товариства.

На підставі технічного завдання на складання документації із землеустрою від 08.12.2021 затвердженого виконавчим директором ТОВ "Поділля-Транс" Коневим О.А., договором від 08.12.2021 на виготовлення документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ФОП Готра С.І. розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ТОВ "Поділля-Транс" для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури АДРЕСА_4 на земельні ділянки площею 0,0570 га. та 0.0567 га.

Державному кадастровому реєстратору подано заяви гр. ОСОБА_1 про державну реєстрацію земельних ділянок площею 0,057 га, та 0.0567 га. які розташовані за адресою набережна, Студентська набережна, 2а, м. Ужгород 09.12.2021 з присвоєнням заявам № ЗВ-021 та № ЗВ-021 відповідно, до заяви додано технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ТОВ "Поділля Транс" для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

За результатом розгляду зазначених заяв про державну реєстрацію земельних ділянок на підставі зазначеної технічної документації утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :26:001:0287 та :26:001:0286 та сформовані витяги з Державного земельного кадастру НВ-021 та НВ-021 від 09.12.2021.

16.12.2021 між виконавчим директором ТОВ "Поділля-Транс" Коневим О.А. та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :26:001:0286.

17.12.2021 між виконавчим директором ТОВ "Поділля-Транс" Коневим О.А. та фізичною особою ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :26:001:0287.

На підставі актів приймання-передавання нерухомого майна №1451, №1452, №1453, №1454 від 23.12.2021 року, посвідчених приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М., земельні ділянки із кадастровими номерами :26:001:0286 та :26:001:0287 були внесені до статутного капіталу Приватного підприємства Поділля-Транс Уж.

За доводами позивача виконавчий директор Конев О.А., в супереч положенням Статуту товариства, з порушенням наданих йому повноважень, звернувся у Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області Відділ № 1 Управління в Ужгородському районі (далі Відповідач 1) із заявою щодо поділу та як наслідок скасування реєстрації земельної ділянки із кадастровим номером :26:001:0276. Внаслідок поділу земельної ділянки із кадастровим номером :26:001:0276, утворення та відчуження земельних ділянок із кадастровими номерами :26:001:0286 та :26:001:0287 товариство з обмеженою відповідальністю ПОДІЛЛЯ-ТРАНС, м. Тернопіль без його волі було позбавлено свого майна.

Таким чином, позивач вважає, що наявні підстави для витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації земельних ділянок.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст. ст.316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судовий захист права власності та майнових інтересів власників - осіб, названих у статті 1 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного позивачем способу захисту змісту порушеного права. За приписами чинного законодавства, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на час звернення до господарського суду; визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року по справі №488/5027/14-ц, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, що було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Стаття 387 ЦК України, передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14).

За змістом статей 317, 318 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

У системі правових норм, що регулюють цивільно-правовий захист права власності, центральне місце займають норми, які передбачають такий речово-правовий спосіб захисту права, як витребування майна із чужого незаконного володіння - віндикація.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (частина 1 статті 387 Цивільного кодексу України).

Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Тобто, витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України, зокрема, якщо майно вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (було загублено, викрадено, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України.

У такому випадку діюче законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договором права відчужувати це майно. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України залежить від того, у який спосіб майно вибуло із його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 Цивільного кодексу України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 Цивільного кодексу України. У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 Цивільного кодексу України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно із володіння власника в силу обставин, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України, зокрема, чи з волі власника майно вибуло із його володіння. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 16.05.2018 у справі №Б-24/51-09.

Судом встановлено, що у власності Товариства з обмеженою відповідальністю ПОДІЛЛЯ-ТРАНС, м. Тернопіль перебувала земельна ділянка кадастровий номер :26:001:0276 площею 0,1137 га. балансовою вартістю 197 714, 95 грн.

На підставі технічного завдання на складання документації із землеустрою від 08.12.2021 затвердженого виконавчим директором ТОВ "Поділля-Транс" Коневим О.А., договором від 08.12.2021 на виготовлення документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ФОП Готра С.І. розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ТОВ "Поділля-Транс" для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури вул. Студентська набережна, 2 а, м. Ужгород, Закарпатська область на земельні ділянки площею 0,0570 га. та 0.0567 га.

Державному кадастровому реєстратору подано заяви про державну реєстрацію земельних ділянок площею 0,057 га, та 0.0567 га. які розташовані за адресою набережна, Студентська набережна, 2а, м. Ужгород 09.12.2021 з присвоєнням заявам № ЗВ-021 та № ЗВ-021 відповідно, до заяви додано технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ТОВ "Поділля Транс" для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

За результатом розгляду зазначених заяв про державну реєстрацію земельних ділянок на підставі зазначеної технічної документації утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :26:001:0287 та :26:001:0286 та сформовані витяги з Державного земельного кадастру НВ-021 та НВ-021 від 09.12.2021.

Вказані земельні ділянки за результатом укладення 16.12.2021 та 17.12.2021 договорів купівлі продажу були продані виконавчим директором ТОВ "Поділля-Транс" Коневим О.А.

Разом з тим, підпунктом 8 пункту 3.5 статті 5 Статуту ТОВ «ПОДІЛЛЯ ТРАНС» передбачено, що Виконавчий директор уповноважений підписувати будь-які документи та правочини (угоди, договори та інші юридичні акти) від імені Товариства, самостійно, без відповідного рішення Дирекції, Загальних зборів учасників Товариства вчиняти від імені Товариства будь-які правочини (угоди, договори та інші юридичні акти), що укладаються на суму, що не перевищує 100 000,00 (сто тисяч) гривень 00 копійок з одним контрагентом, або за наслідками укладання яких загальна вартість правочинів (угод, договорів та інші юридичних т актів) з таким контрагентом не перевищує 100 000,00 (сто тисяч) гривень 00 копійок зокрема такі, що стосуються організації будівництва будівель та будівництво житлових і нежитлових будівель на території Закарпатської області, укладання договорів підряду на виконання таких робіт, договорів з проектними та кошторисними організаціями, службами авторського та технічного нагляду за будівництвом, будь-якого розпорядження земельними ділянками в місті Ужгород, включаючи договори про їх повну чи часткову забудову, підготовку будівельного майданчика, договорів щодо постачання будівельних матеріалів та обладнання, найм на роботу будівельників та інших спеціалістів пов`язаних із здійсненням будівництва, підписання договорів щодо відчуження нерухомості в межах Закарпатської області (включаючи попередні договори, договори купівлі-продажу, купівлі продажу майнових прав, інші договори що стосуються нерухомості в межах Закарпатської області).

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою та шостою статті 79 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Статтею 9 Закону України про Державний земельний кадастр зокрема передбачено, що внесення відомостей до державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Пунктом 3, 4 статті 24 Закону України про Державний земельний кадастр, крім іншого визначено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; Для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа. У разі якщо відповідно до закону поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюються за погодженням з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами, до заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, сформованої в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, також додаються документи, що належним чином підтверджують таку згоду. Заява з доданими документами надсилається заявником засобами телекомунікаційного зв`язку.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що виконавчим директором ТОВ "Поділля-Транс" Коневим О.А., при укладенні договору від 08.12.2021 на виготовлення документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок та при зверненні до державного кадастрового реєстратора перевищено повноваження визначені статутом товариства та неправомірно приховано від відповідача 1 наявність таких обмежень.

Згідно з положеннями статей 203, 215 ЦК України підставою недійсності правочину може бути вчинення його особою за відсутністю необхідного обсягу цивільної дієздатності та невідповідність волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі. При цьому дієздатність юридичної особи реалізується відповідно до статті 92 ЦК України через її органи у межах визначених законом та статутом повноважень.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

Відповідно до статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину (така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №904/2178/18).

При цьому, при оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення (така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 зі справи № 910/8794/16).

Послідовна та стала правова позиція щодо застосування цих норм права у їх взаємозв`язку викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема: від 10.04.2018 у справі №910/11079/17, від 02.04.2019 у справі №904/2178/18, від 19.06.2019 у справі №904/9795/16, від 01.10.2019 у справі №910/8287/18, від 24.02.2021 у справі № 926/2308/19, від 04.03.2021 у справі №905/1132/20, від 18.02.2021 у справі №924/658/20, в ухвалі від 11.06.2020 у справі 915/1602/19.

Відомостей, щодо схвалення Загальними зборами учасників товариства, до компетенції яких згідно статуту і входить погодження правочинів, що перевищують межі власних повноважень Генерального та Виконавчого директорів товариства матеріали справи не містять, як і не містять інших доказів у підтвердження наявності повноважень у виконавчого директора ТОВ "Поділля-Транс" Конев О.А., щодо розпорядження земельною ділянкою кадастровий номер :26:001:0276 з балансовою вартістю, що значно більша та визначена умовами статуту товариства.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок юридично значимих дій виконавчого директора ТОВ "Поділля-Транс", що спричинили поділ земельної ділянки із кадастровим номером :26:001:0276, утворення та відчуження земельних ділянок із кадастровими номерами :26:001:0286 та :26:001:0287 товариство з обмеженою відповідальністю ПОДІЛЛЯ-ТРАНС, м. Тернопіль за відсутності його волі було позбавлено свого майна.

Таким чином, судом встановлено наявність підстав для витребування власником майна від добросовісного набувача передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України.

У зв`язку з чим позовна вимога про витребування із володіння приватного підприємства «Поділля-Транс Уж» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля-Транс» земельних ділянок із кадастровими номерами :26:001:0286 та :26:001:0287, що розташовані за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, Студентська Набережна, 2а є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» та пункту 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051 (зі змінами та доповненнями) державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

Також ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ст. 15 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 даного Закону (в редакції від 10.12.2021) за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Згідно із ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Частиною 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

З огляду на встановлені судом обставини справи, наявність реєстрації земельних ділянок із кадастровими номерами :26:001:0286 і :26:001:0287, зареєстрованих внаслідок перевищення визначених статутом повноважень виконавчим директором ТОВ "Поділля-Транс" Коневим О.А., порушує права власника майна ТОВ "Поділля-Транс" на майно.

Таким чином, позовна вимога про скасування державної реєстрації земельних ділянок із кадастровими номерами :26:001:0286 і :26:001:0287 та відновлення реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки із кадастровим номером :26:001:0276 є обґрунтованою та правомірною.

Доводи відповідача -2, які фактично зводяться до тверджень про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин норми ст.388 ЦК України, судом не беруться до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними висновками суду.

Твердження відповідача - 2 з посиланням на правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 756/13683/16-ц та від 15.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц про те, що вимоги про скасування державної реєстрацію земельних ділянок із кадастровими номерами :26:001:0286 і :26:001:0287 та відновлення реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки із кадастровим номером :26:001:0276 не є ефективним способом захисту прав в такій категорії справ, судом не приймаються, оскільки висновки в зазначених справах, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин є різними. У зазначених справах суди виходили з обставин та умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, різний суб`єктний склад впливає на характер спірних правовідносин, що виключає їх подібність.

Тотожні твердження третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: - ОСОБА_2 , та - ОСОБА_3 , м. Ужгород судом не враховуються з аналогічних підстав.

Заперечення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів фізичної особи ОСОБА_1 , щодо яких у даній справі суд не може з`ясувати законність набуття Позивачем права власності на спірне майно через відсутність таких доказів у справі, судом не приймаються як безпідставні.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю ПОДІЛЛЯ-ТРАНС, м. Тернопіль до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород (Відділ №1 Управління в Ужгородському районі) та до Приватного підприємства Поділля-Транс Уж, м. Ужгород про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації земельних ділянок (позовні вимоги з урахуванням заяви від 06.10.2022) підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 191, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати із володіння приватного підприємства «Поділля-Транс Уж» (88000, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, місто Ужгород, Студентська набережна, будинок 2 А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля-Транс» (46010, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Лук`яновича, будинок 1/1, ) земельні ділянки із кадастровими номерами :26:001:0286 та :26:001:0287, що розташовані за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, Студентська Набережна, 2а;

3. Скасувати держану реєстрацію земельних ділянок із кадастровими номерами :26:001:0286 і :26:001:0287 та відновити реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки із кадастровим номером :26:001:0276.

4. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород (Відділ №1 Управління в Ужгородському районі) (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, площа Народна, будинок 4, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля-Транс» (46010, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Лук`яновича, будинок 1/1, ) суму 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з приватного підприємства «Поділля-Транс Уж» (88000, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, місто Ужгород, Студентська набережна, будинок 2 А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля-Транс» (46010, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Лук`яновича, будинок 1/1, ) суму 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 14.02.2022

Суддя О. Ф. Ремецькі