ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.02.2023м. ДніпроСправа № 904/9266/21

за заявою Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інветохіллс Хеліантус", м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН", м. Дніпро

про визнання грошових вимог

Суддя Мартинюк С.В.

за участю секретаря судового засідання Ільєнко В.Ю.

Представники:

Від АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інветохіллс Хеліантус": Черкавський Ю.С., ордер серія ВА №1025675 від 11.01.2022, адвокат;

Від ТОВ "Антаріус Пром": Бродський Р.Б., керівник;

Від ініціюючого кредитора: Препелиця Ю.В., дов. №213 від 22.12.2021, адвокат;

Інші учасники провадження по справі у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

30.11.2021 Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЮМІН" на підставі ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі №904/9266/21 за заявою АТ "Банк Кредит Дніпро" про визнання банкрутом ТОВ "ЮМІН". Призначено розпорядником майна боржника - ТОВ "ЮМІН" арбітражного керуючого Юрченко В.Я.

01.02.2022 до суду від АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інветохіллс Хеліантус" надійшла заява про визнання конкурсних грошових вимог до боржника у розмірі 604 873 513, 00 грн. та судового збору у розмірі 4 962, 00 грн.

Ухвалою господарського суду від 03.02.2022 прийнято заяву АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інветохіллс Хеліантус" до боржника ТОВ "ЮМІН" про визнання грошових вимог по справі про банкрутство №904/9266/21 до розгляду в попередньому судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду від 21.06.2022 визнано грошові вимоги АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" до боржника ТОВ "ЮМІН" на суму 4962,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 604 873 513, 00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

До суду від ТОВ "Антаріус Пром" надійшла заява (вх.№37475/22 від 03.11.2022) про заміну кредитора у справі про банкрутство його правонаступником, в якій заявник просить суд замінити кредитора АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інветохіллс Хеліантус" з грошовими вимогами до ТОВ "ЮМІН" у сумі грошових вимог 3 946,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 481 036 290,40 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів на нового кредитора - ТОВ "Антаріус Пром" (ідентифікаційний код 44633125) у справі №904/9266/21 про банкрутство ТОВ "ЮМІН".

Ухвалою господарського суду від 09.11.2022 призначено судове засідання на 05.12.2022 для розгляду заяви (вх.№37475/22 від 03.11.2022) ТОВ "Антаріус Пром" про заміну кредитора у справі про банкрутство його правонаступником.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022 відкладено судове засідання з розгляду заяви (вх.№37475/22 від 03.11.2022) ТОВ "Антаріус Пром" про заміну кредитора у справі про банкрутство його правонаступником на 09.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 відкладено судове засідання з розгляду заяви (вх.№37475/22 від 03.11.2022) ТОВ "Антаріус Пром" про заміну кредитора у справі про банкрутство його правонаступником на 24.01.2023.

Ухвалою господарського суду від 24.01.2023 відкладено судове засідання з розгляду заяви (вх.№37475/22 від 03.11.2022) ТОВ "Антаріус Пром" про заміну кредитора у справі про банкрутство його правонаступником на 14.02.2023.

02.02.2022 до суду від ТОВ "Антаріус Пром" надійшло клопотання про долучення локументів до матеріалів справи.

Розглянувши заяву вих.№31/10/3 від 31.10.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРІУС ПРОМ" про заміну кредитора, господарський суд зазначає наступне.

29.09.2021 між АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" (далі - Первісний кредитор) та ТОВ "Антаріус Пром" (далі - Новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення за №07/29/09/2021-1 (далі - Договір), відповідно до п.2.1 якого у відповідності до умов цього Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору своє Право вимоги, а Новий кредитор набуває Право вимоги та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги Ціну договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.

Розмір Заборгованості Боржника за Кредитним договором (Договір №79/07В від 12.12.2007 та Договір №10-0604/121К-07 від 11.04.2007) станом на день укладання Сторонами цього Договору зазначений у Додатку 1 до цього Договору (п.2.2 Договору).

Сторони в п.2.3 Договору дійшли згоди, що:

- за своєю правовою природою цей Договір є правочином з відступлення Первісним кредитором шляхом продажу Права вимоги, визначеного у цьому Договорі. Новому кредитору;

- жодне з положень цього Договору, а також будь-які платежі, які здійснюватимуться на виконання цього Договору, не вважаються та не можуть вважатися фінансуванням Первісного кредитора Новим Кредитором;

- Новий кредитор не надає послуги Первісному кредитору.

Згідно з приписами п.3.1.1 Договору Право вимоги відступається (передається) в обсязі та розмірі Заборгованості Боржника перед Первісним кредитором, яка існувала на момент укладення цього Договору.

Відповідно до п.3.1.3 Договору право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі Ціни договору, зазначеному в п. 4.1. цього Договору, на рахунок Первісного кредитора, вказаний в розділі 13 цього Договору, після чого Новий кредитор стає Новим кредитором по відношенню до Боржника стосовно його Заборгованості за Кредитним договором та зобов`язань Поручителів, Заставодавців за Договорами забезпечення стосовно їх зобов`язань за Договорами забезпечення, про що між Первісним кредитором та Новим кредитором складається відповідний акт приймання-передачі Права вимоги, що є невід`ємною частиною цього Договору. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі Кредитного договору та Договорів забезпечення.

Новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за Кредитним договором та Договорами забезпечення третім особам з моменту набуття ним Права вимоги згідно з п. 3.1.3. цього Договору (п.3.1.8 Договору).

До матеріалів справи долучено Акт приймання-передачі до Договору №07/29/09/2021-1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення від 28.08.2022.

Разом з тим до матеріалів справи долучено копії платіжних доручень на виконання вимог Договору №07/29/09/2021-1 від 29.09.2021.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України відступлення права вимоги (цесія) має наслідком заміну кредитора у зобов`язанні (первісного кредитора) іншою особою (новим кредитором).

Відступлення права вимоги може здійснюватися на виконання різних зобов`язальних договорів. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (постанова від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, провадження № 12-1гс21, пункт 57). Відповідно до статті 1077 ЦК України відступлення права вимоги може відбуватись і на підставі договору факторингу. Правова природа відповідного договору незалежно від його назви визначається виходячи зі змісту прав та обов`язків сторін договору.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до частини третьої статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру.

Відповідно до практики Верховного Суду викладеної в постанові від 07.09.2022 по справі №910/16579/20:

"9.10.Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи позивача про те, що право вимоги придбане не за її вартістю, а за суму в розмірі гривневого еквіваленту права вимоги. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути зумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не означає наявність фінансової послуги, яку новий кредитор надає попередньому (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, провадження № 12-1гс21, пункт 57; від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, провадження № 14-181цс20, пункт 23). Тому купівля права вимоги за іншою ціною, ніж вартість майна або сума грошових коштів, яку боржник за вимогою має передати кредитору, не свідчить про укладення сторонами договору факторингу. Натомість обов`язковими ознаками договору факторингу є як надання фінансування фактором клієнту, так і повернення фінансування клієнтом фактору, причому з оплатою клієнтом цієї фінансової послуги (близькі за змістом висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, провадження № 12-1гс21, пункт 48; від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, провадження № 14-181цс20, пункт 20). У випадку купівлі-продажу права вимоги такі ознаки відсутні.

9.11.Відтак Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів; зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором; при цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану фактором фінансову послугу.

9.12.Водночас суди попередніх інстанцій послалися, серед іншого, на те, що якщо право вимоги відступається за «номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносин факторингу немає. Велика Палата Верховного Суду погоджується з таким обґрунтуванням лише частково, бо воно не повністю відповідає обставинам справи, встановленим судами в цій справі.

9.13.Так, згідно з умовами спірного договору було відступлено право вимоги до боржника на суму 2 800 000 доларів США, а договірна ціна вимоги виражена не в доларах США, а в гривні, та встановлена в розмірі гривневого еквіваленту грошової суми 2 800 000 доларів США, що визначається за офіційним курсом НБУ. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що у разі, якщо зобов`язання підлягають виконанню в різних валютах, то такі вимоги не є однорідними (постанова від 30 жовтня 2018 року у справі № 914/3217/16 (провадження № 12-176гс18, пункт 92)). Тому сума в іноземній валюті не є тотожною сумі в гривнях, навіть якщо остання визначена як гривневий еквівалент суми в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ.

9.14.Отже, у цій справі договірна ціна права вимоги була визначена не за її «номінальною вартістю», тобто не за тією сумою, яку боржник має сплатити кредитору. Водночас відступлення права вимоги не за «номінальною вартістю» вимоги не свідчить про те, що таке відступлення відбулось на підставі договору факторингу. Учинений відповідачами правочин не є договором факторингу не тому, що право вимоги відступлене за «номінальною вартістю», а тому, що спірний договір відповідає визначенню договору купівлі-продажу, наведеному у статті 655 ЦК України.".

Окрім викладеного, згідно з приписами ГПК України:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини перша, третя статті 13);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 74);

- обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 75).

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Отже, обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №914/554/19 та від 17.01.2023 по справі №910/20309/21.

Згідно частини 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до положень статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Згідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши доводи сторін, заперечення АТ "Банк Кредит Дніпро" в частині правової суті Договору №07/29/09/2021-1 від 29.09.2021, як договору факторингу, судом відхиляються, з огляду на презумпцію правомірності правочину та відсутність в матеріалах справи доказів визнання недійсної вказаної угоди за відповідним рішенням суду з підстав, визначених кредитором.

Разом з тим, слід зазначити, що статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено заміну кредитора саме у цивільному або господарському зобов`язанні.

Обов`язок сплатити судовий збір за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, не є за своє суттю цивільним чи господарським зобов`язанням, і включається до складу судових витрат, а не до предмету і ціни позову (саме які виникають з цивільних та господарських правовідносин). Відповідно процесуальний розподіл судом судового збору за результатами вирішення господарського спору між сторонами процесу не є виникненням саме господарського чи цивільного зобов`язання, що, в свою чергу, характеризується правовідношенням між боржником і кредитором з приводу виконання/утримання від виконання певної дії.

Заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, в тому числі, щодо стягнення/відшкодування судового збору, характеру цивільно-правових не мають.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.05.2018 у справі № 913/54/16.

Сплата суми судового збору не є зобов`язанням у розумінні положень статті 509 Цивільного кодексу України, а тому не могла бути предметом відступлення.

Відповідні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 910/9549/15 та від 08.08.2019 у справі №911/1677/18.

Отже, у суду відсутні підстави для здійснення заміни кредитора правонаступником у частині грошових вимог до боржника на суму 4962,00 грн. судового збору.

Враховуючи викладене, первісний кредитор - Акціонерне товариство "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ФОНД "ІНВЕСТОХІЛЛС ХЕЛІАНТУС" (ідентифікаційний код 43515433) підлягає заміні в частині грошових вимогог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН" (52042, Дніпропетровська область, Дніпровський район, сільрада Любимівська, вул. Чаплинська, б. 1-а; ідентифікаційний номер юридичної особи 34823177) в розміріі 481 036 290,40 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів, на нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "АНТАРІУС ПРОМ" (ідентифікаційний код 44633125). В решті вимог заяви - відхилити.

Керуючись ст.ст. 52, 234, 235 ГПК України, ст.ст.1, 2, 43, 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву вих.№31/10/3 від 31.10.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРІУС ПРОМ" про заміну кредитора - задовольнити частково.

Здійснити заміну кредитора у справі 904/9266/21 в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН" (52042, Дніпропетровська область, Дніпровський район, сільрада Любимівська, вул. Чаплинська, б. 1-а; ідентифікаційний номер юридичної особи 34823177) в розмірі 481 036 290,40 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів, а саме первісний кредитор Акціонерне товариство "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ФОНД "ІНВЕСТОХІЛЛС ХЕЛІАНТУС" (ідентифікаційний код 43515433) на нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "АНТАРІУС ПРОМ" (ідентифікаційний код 44633125).

В решті вимог заяви - відхилити.

Ухвала набирає законної сили 14.02.2022 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Мартинюк