ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/797/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №907/797/22

за позовною заявою Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, м. Київ до Громадської організації "Спортивний клуб "Карпатія", м. Ужгород про стягнення суми 248 981,17 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 248 981,17 грн. заборгованості, посилаючись на порушення відповідачем умов Договору №03-13-01/99/1 суборенди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та положень ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки справа №907/797/22, не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02.11.2022 р. суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 02.11.2022 р. була надіслана відповідачу 02.11.2022 р. рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження юридичної особи, та як вбачається з відстеження поштового відправлення №408, отримана відповідачем 12.11.2022 р.

Згідно з пунктом 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2020 р. між Комітетом фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, в особі Закарпатського обласного відділення (філії) Комітету фізичного виховання та спорту МОН України (далі - Позивач) та Громадською організацією «Спортивний клуб «Карпатія» (далі - Відповідач) було укладено Договір №03-12-01/99/1 суборенди приміщень, частини будівель споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна об`єктів, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (далі - Договір).

За умовами п.1.1 Договору Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування частину спортивного залу №3 загальною площею 296,1кв.м., спортивного комплексу "Юність", який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 5 (надалі - Майно), що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Закарпатської області та знаходиться на балансі Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради.

Майно, що передається в суборенду, знаходиться в оренді та користуванні Орендаря у відповідності до Договору оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 31 січня 2020 року № 03-13-01/99 (надалі - Договір оренди), який укладений між Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради (надалі - Орендодавець), та Комітетом з фізичного виховання та спорту МОН України (п.1.2 Договору).

Суборендар вступає у строкове платне користування Майном у термін вказаний в Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами Акта приймання-передачі Майна. Передача Майна в суборенду здійснюється шляхом підписання Акта приймання-передачі Майна, за вартістю, визначеною відповідно до Методики (п.п. 2.1, 2.3 Договору).

02.03.2020р. між Позивачем та Відповідачем, як сторонами Договору суборенди, було підписано Акт приймання-передачі Майна.

Розмір плати за суборенду за цим Договором визначений за базовий місяць грудень 2019 року та становить 30 114,96 гривень за один місяць без ПДВ. Базова ставка плати за суборенду за 1 кв.м. становить 101,71 грн. без ПДВ. Базовий розмір місячної плати за суборенду визначений згідно розрахунку, що є Додатком до цього Договору на підставі звіту про оцінку, складеного оцінювачем Приватним підприємством «Експерт-центр» (), станом на 31.01.2019 та із врахуванням п.16 Додатку до Методики (п. 3.1 Договору).

Згідно п.3.7 Договору з метою підтвердження використання суборендарем (відповідачем) майна відповідно до умов Договору сторони складають відповідний акт прийому-передачі наданих послуг за відповідний місяць.

Пунктами 3.9, 3.10 Договору передбачено, що плата за суборенду сплачується суборендарем (відповідачем) до моменту фактичної передачі майна орендарю (позивачу), шляхом підписання Акта приймання-передачі майна. Закінчення строку дії Договору суборенди не звільняє суборендаря (відповідача) від обов`язку оплати заборгованості за платою за суборенду, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції.

Пунктом 10.1 Договору передбачено що Договір суборенди набирає чинності з моменту його підписання сторонами та погодження орендодавцем. Договір укладається строком на 2 роки з моменту підписання сторонами Акта приймання-передачі майна.

16.12.2020р. Відповідач в особі президента Плавайко В.В. звернувся до позивача в особі Закарпатського обласного відділення (філії) Комітету фізичного виховання та спорту МОН України з заявою про припинення дії договору суборенди з 01.01.2021р. 04.01 2021р. між позивачем та відповідачем підписано Акт приймання-передачі з суборенди орендованого майна.

За доводами позивача, що не спростовані відповідачем, з моменту укладення Договору суборенди, Відповідач не виконував своїх зобов`язань з оплати по договору. Внаслідок чого у відповідача виникла та рахується заборгованість в розмірі 248 981,17 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем 12.10.2022 р. надіслано відповідачу претензію щодо погашення заборгованості, однак така претензії залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало приводом звернення позивача до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору від 31.01.2020 р., суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором суборенди майна.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново - господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.2, 3 ст.774 Цивільного кодексу України строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ст. 763 Цивільного кодексу України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. і ст. 631 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст. 610 ЦКУ несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання.

Згідно статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п.1.1 Договору Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування частину спортивного залу №3 загальною площею 296,1кв.м., спортивного комплексу "Юність", який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 5 (надалі - Майно), що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Закарпатської області та знаходиться на балансі Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради.

Розмір плати за суборенду за цим Договором визначений за базовий місяць грудень 2019 року та становить 30 114,96 гривень за один місяць без ПДВ. Базова ставка плати за суборенду за 1 кв.м. становить 101,71 грн. без ПДВ. Базовий розмір місячної плати за суборенду визначений згідно розрахунку, що є Додатком до цього Договору на підставі звіту про оцінку, складеного оцінювачем Приватним підприємством «Експерт-центр» (), станом на 31.01.2019 та із врахуванням п.16 Додатку до Методики (п. 3.1 Договору).

Пунктами 3.9, 3.10 Договору передбачено, що плата за суборенду сплачується суборендарем (відповідачем) до моменту фактичної передачі майна орендарю (позивачу), шляхом підписання Акта приймання-передачі майна. Закінчення строку дії Договору суборенди не звільняє суборендаря (відповідача) від обов`язку оплати заборгованості за платою за суборенду, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи умови Договору, строк виконання грошового зобов`язання відповідача по сплаті орендних платежів за договором на момент розгляду справи настав.

Частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що одним із основних обов`язків орендаря є внесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно п.3.7 Договору з метою підтвердження використання суборендарем (відповідачем) майна відповідно до умов Договору сторони складають відповідний акт прийому-передачі наданих послуг за відповідний місяць.

В матеріалах справи містяться підписані сторонами акти використання орендованого приміщення за період з березня по грудень 2020 року.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі позивачем в суборенду, прийняття відповідачем та користування ним об`єктом за Договором, відповідачем вказані обставини передбаченим законодавством способом не спростовано та не заперечене.

З урахуванням умов Договору та поданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач мав сплатити позивачу суму 248 981,17 грн.

Доказів сплати відповідачем вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Станом на день розгляду даної справи у відповідача рахується заборгованість у вищезазначеному розмірі. Вказана сума боргу є непогашена, відповідачем у встановленому законом порядку не спростована та не заперечена.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, м. Київ до Громадської організації "Спортивний клуб "Карпатія", м. Ужгород про стягнення суми 248 981,17 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської організації «Спортивний клуб „Карпатія» (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Корзо, будинок 9, квартира 4 А, ) на користь Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України (01054, місто Київ, вулиця Дмитрівська, будинок 46, код ) суму 248 981,17 грн. (двісті сорок вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят одну гривню 17 коп.) боргу, а також суму 3 734,72 грн. (три тисячі сімсот тридцять чотири гривні 72 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано: 17.02.2023.

Суддя О. Ф. Ремецькі