ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2023 р. Справа№ 910/19643/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

розглянувши матеріали клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ Транс» про розподіл судових витрат,

поданого в межах апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022, (повний текст складено 26.07.2022)

у справі № 910/19643/21 (суддя Алєєва І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Степ Транс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 2 812,34 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Степ Транс», звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 2812,34 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 провадження у справі № 910/19643/21 в частині стягнення 1 296 грн. 81 коп. закрито. В іншій частині позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ Транс» неустойку за перевищення терміну вантажу в розмірі - 1 515 грн. 53 коп. та 2 270 грн. 00 коп. судового збору.

26.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/19643/21, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 залишено без задоволення, а вказане судове рішення - без змін.

11.01.2023 від ТОВ "Степ Транс" до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якому заявник просить «Поновити строк для подання доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Прийняти Клопотання про розподіл судових витрат та долучити до матеріалів справи. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Степ Транс" понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи в Північному апеляційному господарському суді, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 750,00 гривень».

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 11.01.2023, клопотання ТОВ "Степ Транс" про розподіл судових витрат, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

12.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/19643/21. Вирішення питань, пов`язаних з рухом клопотання "Степ Транс" про розподіл судових витрат, відкладено до надходження матеріали справи № 910/19643/21 до Північного апеляційного господарського суду.

06.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/19643/21.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи те, що розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 здійснювався у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути клопотання ТОВ "Степ Транс" про розподіл судових витрат без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження та ухвалити додаткову постанову в частині розподілу судових витрат позивача на правничу допомогу.

Колегія суддів, вивчивши доводи поданого позивачем клопотання про розподіл судових витрат, вивчивши матеріали справи, дійшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог клопотання позивача останній просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, пов`язані із розглядом справи в Північному апеляційному господарському суді, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 750,00 грн.

При цьому у поданому клопотанні позивач просить поновити строк для подання доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування підстав для поновлення позивач зазначає про те, що постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 наразі ним не отримано, а розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, в ЄДРСР постанову оприлюднено 29.12.2022, про що він дізнався 03.01.2023. Вказує на те, що до ознайомлення в ЄДРСР із текстом постанови він об`єктивно не міг знати про початок перебігу п`ятиденного строку для подання доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (подібний за змістом правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи (подібний за змістом правовий висновок наведений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №908/3408/20).

Вимога щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (пункт 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19)).

Правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку, коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови попередження про це до прийняття рішення по суті (постанова колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 620/2936/20).

Оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога частини восьмої статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. У такому разі підлягає застосуванню інша вимога частини восьмої статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 4.2.4 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 06 жовтня 2020 року у справі № 922/376/20).

У випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження, коли проведення судових дебатів процесуальним законом взагалі не передбачено, учасник справи має дотримуватися встановленого пунктом 2 частини восьмої статті 129 ГПК України п`ятиденного строку для подання заяви про розподіл судових витрат та доказів понесення таких витрат, а в разі його пропуску- належним чином обґрунтувати поважність причин (пункт 24 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 918/853/20).

Як вбачається з матеріалів справи у відзиві на апеляційну скаргу позивачем вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу та заявлено клопотання про покладення на апелянта судових витрат, також повідомлено, що докази понесення судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

З поданого клопотання позивача про розподіл судових витрат слідує, що останнє подано до відділу поштового зв`язку 05.01.2023, постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/19643/21 ухвалена 27.12.2022, оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.12.2022.

Враховуючи те, що розгляд апеляційної скарги здійснювався у порядку письмового провадження, а постанова суду апеляційної інстанції була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.12.2022, що свідчить про те, що позивач міг не знати про ухвалене судове рішення, колегія суддів вважає за можливе поновити позивачу строк для подання доказів понесених них витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (1); розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (2).

За статтею 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 3 - 6 статті 126 ГПК України визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

Виходячи з аналізу вказаних статей для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерії складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кваліфікації і досвіду адвоката, ціну позову, керуватися принципами розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи додано копію договору про надання правової допомоги № 28-01 від 25.01.2021, акт № 28-01/15 виконаних робіт (наданих послуг) від 04.01.2023, рахунок на оплату № 28-01/15 від 04.01.2023 та платіжне доручення про оплату позивачем 750,00 грн.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.3. договору про надання правової допомоги № 28-01 від 25.01.2021 отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. Вартість послуг наданих адвокатом складає 1000,00 грн за одну годину роботи.

Згідно акту № 28-01/15 виконаних робіт (наданих послуг) від 04.01.2023 на користь позивача Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси» надано наступні правничі послуги: правовий аналіз апеляційної скарги (витрачено 10 хвилин), складання відзиву на апеляційну скаргу (витрачено 25 хвилин), складання клопотання про розподіл судових витрат (витрачено 10 хвилин). Всього на користь позивача надано правничих послуг на суму 750 грн (витрачено 45 хвилин).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 зазначає, «що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України».

Відповідач у поданому клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката просить у задоволенні клопотання представника позивача про розподіл судових витрат відмовити у повному обсязі.

В якості підстав для відмови у відшкодуванні позивачу витрат на правничу допомогу відповідач вказує на неспівмірність таких витрат з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на її складність, обсяг наданих адвокатських послуг, оскільки оцінка дій, що полягали у вивченні судової практики та законодавства, підготовці процесуальних документів, юридичному аналізі, підготовці до судових засідань, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмету спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Також, відповідач вказує на те, що правовий аналіз апеляційної скарги та складання відзиву на апеляційну скаргу фактично є однією послугою, а складання клопотання про розподіл судових витрат не може бути віднесено до жодного із видів правничої допомоги. Крім того, відповідач зазначає на невідповідність розміру витрат критерію розумності та часу, витраченого на виконання робіт/надання послуг, та критерію реальності, а також вказує на скрутне матеріальне становище відповідача.

В той же час колегія суддів вважає, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 750,00 грн відповідає критеріям розумності та співрозмірності із предметом спору, ціною позову. Правовий аналіз апеляційної скарги здійснено адвокатом у межах 10 хвилин, складання відзиву - у межах 25 хвилин, що є розумним часом для надання таких послуг. Правовий аналіз та складання відзиву фактично не може вважатися однією дією адвоката, з огляду на те, що для складення відзиву із відповідними запереченнями необхідним є здійснення усного аналізу апеляційної скарги сторони.

Щодо тверджень про те, що складання клопотання про розподіл судових витрат не відноситься до видів правничої допомоги, то колегія суддів зазначає, що така послуга надається клієнту при розгляді справи і останній має на це право відповідно до законодавства.

Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено види адвокатської діяльності, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення заяв, клопотань тощо. В частині аргументів відповідача про скрутність фінансового становища останнього, то колегія суддів вказує на те, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу не є завищеним та таким, що призведе до негативних змін у господарській діяльності відповідача.

З огляду на вищевикладені доводи колегія суддів не вбачає підстав для відмови у відшкодуванні позивачу витрат на професійну правничу допомогу, надану у межах перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/19643/21.

Таким чином, клопотання позивача про розподіл судових витрат підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 750,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 119, 123, 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ Транс» про розподіл судових витрат, поданого в межах апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/19643/21 задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Є.Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ Транс» (вул.Сумгаїтська, будинок 23/3, м. Черкаси, 18029, ідентифікаційний код 40413541) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

4. Справу № 910/19643/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.02.2023.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко