РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.02.2023Справа № 910/13478/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Луцик Мирослави Миронівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет» (пр.-т. Степана Бандери, 15-А, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 35442481)

про стягнення 1 030 581, 33 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Луцик Мирослави Миронівни (далі за текстом - ФОП Луцик М.М., Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет» (далі за текстом - ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», Відповідач, Замовник) про стягнення заборгованості в загальному розмірі 1 030 581, 33 грн, яка складається із суми основного боргу - 538 200 грн та штрафних санкцій - 492 381, 33 грн за неналежне виконання Відповідачем умов Договору № LAV-21/11/2018 про надання послуг від 21.11.2018 (далі за текстом - Договір від 21.11.2018), право вимоги за яким до Позивача перейшло за договором відступлення права вимоги (цесія) № 1 від 17.11.2022 (далі за текстом - Договір від 17.11.2022).

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що ним на підставі Договору від 17.11.2022 набуто право вимоги до Відповідача за неналежне виконання Договору від 21.11.2018 в частині не здійснення оплати за Актом приймання-передачі виконаних робіт від 16.02.2021 (далі за текстом - Акт від 16.02.2021) за надані ТОВ «Аспект Інвестбуд» (далі за текстом - Виконавець) послуги з технічного нагляду за експлуатацією газоспоживчого обладнання на об`єкті Відповідача.

Позивач стверджує, що зазначений акт належним чином вручався та направлявся Відповідачу, однак такий акт не підписаний Відповідачем, відмови від його підписання Позивачем не отримано та відповідно і не здійснено оплату за надані Замовником послуги.

Згідно доводів Позивача застосовуючи аналогію права, а саме в силу положень частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) Акт від 16.02.2021 фактично є належним та достатнім доказом підтвердження існування у Відповідача заборгованості за Договором від 21.11.2018 із врахування відсутності обґрунтованої відмови Відповідача від його підписання.

Враховуючи прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання в розмірі 538 200 грн, Позивачем також здійснено нарахування за період січень 2020 по 14.09.2022 інфляційних втрат в розмірі 204 891, 56 грн та пені в розмірі 287 489, 77 грн.

Також Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

У поданій відповіді на відзив Позивач зазначає, що Акт від 16.02.2021 вручено представнику Відповідача (Невінчаному Михайлу), з яким здійснювалося електронне листування та підпис якого міститься на долучених до справи документах, в тому числі на договорі підряду № LAV-27/06/2018 від 27.06.2018 та № LAV-21/11/2018 від 21.11.2018.

При цьому на переконання Позивача закріплення в Акті від 16.02.2021 загальної вартості послуг за Договором від 21.11.2018, а не окремо по кожному місяцю не суперечить чинному законодавству України.

Крім того, Позивачем зазначається про досягнення між сторонами домовленостей про ведення лише 4-ох журналів замість 9-ти.

Позивачем неодноразово звертається увага на існування усних домовленостей з Відповідачем щодо визнання ним суми боргу та необхідності сплати останнього.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Із поданого Відповідачем відзиву на позовну заяву вбачається, що останній заперечує щодо заявлених позовних вимог з огляду на наступне:

- Виконавцем не забезпечено щоденну цілодобову позмінну присутність операторів на об`єкті Замовника для здійснення ними технічного нагляду/обслуговування обладнання з перебуванням операторів Виконавця в регулярному режимі на об`єкті Замовника, оскільки відповідні докази Позивачем не надано;

- фактичне і належне виконання Договору від 21.11.2018 Виконавцем не здійснювалося, а послуги за таким договором взагалі не надавалися;

- наданий Позивачем Акт від 16.02.2021 є неналежним доказом підтвердження існування у Відповідача заборгованості, оскільки останній не відповідає вимогам первинних документів згідно вимог Закону України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні»;

- Акт від 16.02.2021 виставлено фактично за весь період дії Договору від 21.11.2018 при тому, що умовами останнього передбачено щомісячну оплату послуг, а також вказаний акт не містить обсяг наданих послуг;

- Акт від 16.02.2021 не вручено повноваженому представнику Відповідача та протягом строку дії Договору від 21.11.2018 не направлявся Відповідачу;

- Відповідач листом за вих. № 8/9 від 07.09.2022 надіслано вмотивовану відмову із зауваженнями щодо підписання Акту від 16.02.2021.

- сторонами не складено спільний акт із вказівкою недоліків, які необхідно усунути згідно пункту 6.1.4 Договору від 21.11.2018.

Відтак, Відповідач стверджує, що вимоги Позивача є безпідставними, а послуги за спірним договором Виконавцем не надавалися взагалі, при тому що надані Позивачем докази, а саме додані до позову журнали у кількості 4-ох одиниць не є належними та достатніми в частині підтвердження факту надання послуг та виконання визначених договором робіт.

При цьому, Відповідач звертає увагу суду на те, що додані до позову журнали не відповідають визначеному Додатком № 3 до Договору від 21.11.2018 переліку журналів та складені між сторонами на виконання та в межах виконання договору підряду № LAV-27/06/2018 від 27.06.2018.

Відповідачем заперечується сума заявлених Позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їхньою безпідставністю та відсутністю в матеріалах справи доказів надання правової допомоги Позивачу адвокатом.

Згідно доводів Відповідача, які викладені у запереченнях на відповідь на відзив, працівники Виконавця в період 2018-2019 роки періодично приїжджали на об`єкт Відповідача для виконання гарантійних зобов`язань в межах договору підряду № LAV-27/06/2018 від 27.06.2018, що відповідно відображалось у доданих до позову журналах, які на переконання Відповідача не є доказом в частині виконання Договору від 21.11.2018.

Відповідачем заперечується віднесення наданих Позивачем роздруківок електронних переписок з Невінчаним М.В. до електронних документів та на переконання Відповідача є неналежними доказами, які не мають доказової сили в межах розгляду даної справи.

У письмових запереченнях Відповідачем зазначається про особу Невінчаного М.В. та не належність останнього до штату працівників (уповноважених представників, відповідальною особою) Відповідача, в тому числі на отримання документів за Договором від 21.11.2018 (Акту від 16.02.2021).

При цьому посилання Позивача на існування між сторонами усних домовленостей щодо сплати заборгованості, необхідності ведення 4-ох журналів не можуть братися судом до уваги в силу не підтвердженості останніх документально.

Також Відповідачем наводяться додаткові аргументи щодо неможливості стягнення на користь Позивача витрат на професійну правничу допомогу та не прийняття Відповідачем послуг в межах Договору від 21.11.2018.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

29.12.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач також просить суд продовжити процесуальний строк на його подання.

Суд, зазначає, що ухвала від 09.12.2022 направлялась Відповідачу поштовим повідомленням № 433 та отримана представником Відповідача 20.12.2022, а 19.12.2022 останній ознайомився з текстом ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи встановлений ухвалою суду від 09.12.2022 п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву з дня її отримання, відзив на позовну заяву мав бути поданий у строк до 04.01.2023.

Згідно відмітки канцелярії господарського суду міста Києва відзив на позовну заяву подано 29.12.2022, а відтак за підрахунками суду процесуальний строк на його подання Відповідачем не пропущено, що відповідно виключає можливість його продовження/поновлення.

18.01.2023 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

30.01.2023 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» та ТОВ «Аспект Інвестбуд» укладено Договір від 21.11.2018, відповідно до пункту 1.1. якого Замовник доручає, в Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати Замовнику послуги з технічного нагляду за експлуатацією газоспоживного обладнання Замовника (далі - послуги), а Замовник зобов`язується примати та оплачувати надані послуги.

Обладнання знаходиться на об`єкті Замовника, що розташований за адресою: м. Львів, проспект Чорновола, 16-і (пункт 1.3. Договору від 21.11.2018).

На об`єкт (в приміщення котельної) здійснюється допуск лише уповноважених працівників Виконавця, які мають всі необхідні та належні документи, що надають право виконувати роботи (надавати послуги), передбачені умовами даного Договору. У випадку, якщо представник Виконавця не має право надати такі види робіт (послуг), Замовник має право не допускати таких осіб до виконання робіт (надання послуг).

Згідно пункту 2.1. Договору від 21.11.2018 представники Виконавця, зобов`язані: регулярно оглядати котли в робочому стані; щоденно в робочі дні перевіряти записи в журналі і розписуватись в ньому; проводити роботу з персоналом по підвищенню його кваліфікації та здійснювати нагляд за експлуатацією обладнання котельні та процесом розпалювання та інше згідно підпунктом 2.1.2 даного пункту.

Відповідно до пункту 2.4. Договору від 21.11.2018 Виконавець самостійно визначає порядок роботи його фахівців та графік їх виходу на об`єкт Замовника з тим, щоб забезпечити контроль та нагляд за належним функціонуванням газоспоживаючого обладнання та твердопаливної котельні.

Відповідно до пункту 2.5. Договору від 21.11.2018 представники Виконавця при кожному відвідуванні Замовника фіксують в змінному журналі відвідування, час прибуття та відбуття і завіряють зазначені дані своїми підписами, в журнал повинні вноситись інші відомості, передбачені нормативними документами.

Представники Виконавця ведуть змінний журнал для записів результатів перевірки котлів і котельного устаткування, водовказівних приладів, сигналізаторів граничних рівнів води, манометрів, запобіжних клапанів, живильних пристроїв засобів автоматики, а також тривалості продування котлів та їх чищення, про що ті, хто здає зміну і приймають зміну, повинні обов`язково розписуватись у відповідних журналах.

Реєстрація консультацій, наданих за телефоном або по електронній пошті, ведеться представником Виконавця самостійно (пункт 2.6. Договору від 21.11.2018).

Як погоджено сторонами розділом 3 Договору від 21.11.2018 ціна договору складається із сум оплат, що здійснені Замовником Виконавцю за надані послуги, протягом строку дії даного Договору на підставі підписаних Сторонами актів прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та становить - 538 200 грн., в тому числі ПДВ 20% - 89 700 грн. (пункт 3.1.).

Щомісячна плата за послуги Виконавця становить 41 400 грн., в т.ч. ПДВ 20 % - 6 900 грн. (пункт 3.2.).

Оплата послуг здійснюється на підставі підписаного Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт ) протягом 10 календарних днів з дати підписання Акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) (пункт 3.3.).

Згідно з пунктом 6.1.1 Договору від 21.11.2018 Виконавець направляє Замовнику два примірники Акта прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) із зазначенням обсягу наданих послуг. Такий акт складається на підставі даних книги (журналу) реєстрації викликів.

Замовник протягом п`яти робочих днів з дня отримання від Виконавця Акта прийому-передачі (виконаних робіт), за умов відсутності заперечень щодо обсягу та якості надання послуг, приймає у Виконавця та підписує наданий останнім Акт прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт і надсилає Виконавцю один підписаний примірник Акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) (пункт 6.1.2. Договору від 21.11.2018).

Пунктом 6.1.3. та 6.1.4 Договору від 21.11.2018 визначено, що за наявності у Замовника заперечень щодо обсягу або якості наданих послуг, останній зобов`язаний у строк, визначений в пункті 6.1.2. цього Договору для підписання Акта прийому-передачі наданих (виконаних робіт), надати Виконавцю свої обґрунтовані зауваження в письмовій формі.

У випадку вмотивованої відмови Замовника від приймання наданих послуг за даним договором Сторонами складається спільний акт із вказівкою недоліків, які необхідно усунути та із зазначенням строків їх усунення. Після усунення Виконавцем недоліків здавання-приймання наданих послуг здійснюється Сторонами у порядку, передбаченому пунктами 6.1.1.- 6.1.3. цього Договору.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019 включно. Послуги надаються з 01.12.2018 по 31 грудня 2019 включно (пункт 7.1. Договору від 21.11.2018).

Згідно розділу 11 Договору від 21.11.2018 додатками до нього є: Додаток № 1 «Перелік відповідальних осіб за Договором»; Додаток № 2 «Графік та періодичність надання послуг»; Додаток № 3 «Перелік експлуатаційно - технічної документації»; Додаток № 4 «Перелік обладнання».

Згідно Додатку № 1 до Договору від 21.11.2018 визначено список відповідальних осіб: з боку Виконавця - Антонів Володимир, з боку Замовника - Гладкий І.

Згідно Додатку № 2 до Договору від 21.11.2018 погоджено Графік технічного обслуговування, а саме цілодобове обслуговування (технічний нагляд за експлуатацією газоспоживаючого обладнання) операторами Виконавця за період з грудня 2018 по грудень 2019.

Згідно Додатку № 3 до Договору від 21.11.2018 сторонами погоджено, що склад, форма і зміст експлуатаційно-технічної документації мають відповідати актуальним на час надання послуг нормативним документам, які регламентують експлуатацію обладнання, а саме :

1. Змінний журнал (приймання-передачі зміни; перевірка справності дії манометрів, запобіжних клапанів, покажчиків рівня води, робота живильних насосів, т.д.).

2. Журнал розпоряджень.

3. Журнал перевірки газового обладнання.

4. Журнал для запису результатів огляду і перевірки справності КВПіА.

5. Журнал перевірки справності автоматики безпеки козлів котельні.

6. Журнал хімічного контролю якості води котельні (п. 13.5 НПАОП 0.00-1.26- 96).

7. Журнал виявлених дефектів газоспоживаючого обладнання, газових мереж та іншого обладнання.

8. Агрегатний журнал (фіксація всіх ремонтів котлів).

9. Журнал експлуатації теплових мереж.

Згідно Додатку № 4 до Договору від 21.11.2018 сторонами в переліку закріплено 3 види обладнання.

В подальшому між Позивачем (Цесіонарій) та Виконавцем (Цедент) укладено Договір від 17.11.2022, відповідно до пункту 1 умов якого Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за Договором № LAV-21/11/2018 про надання послуг від 21.11.2018, укладеним між Цедентом і Товариством з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет» () (надалі іменується - «Боржник»).

Згідно з пунктом 2 Договору від 17.11.2022 Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання таких обов`язків: а) сплати боржником основного боргу, належного Цеденту (за договором про надання послуг - Виконавцем) в сумі 538 200, 00 грн, в т.ч. ПДВ 89 700, 00 гри.; б) сплата боржником нарахованих штрафних санкцій за невчасну оплату виконаних робіт згідно невиконаного зобов`язання в сумі 492 381, 33 грн.

До Цесіонарія переходить зазначене право вимоги Цедента в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання Договору від 17.11.2022.

Пунктом 3 Договору від 17.11.2022 визначено, що право вимоги, що відступається Цесіонарієві, засвідчується договором, зазначеним в пункту 1 (Договір від 21.11.2018) та Актом прийому - передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 12.12.2019.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилається на перехід до нього на підставі Договору від 17.11.2022 права вимоги до Відповідача за неналежне виконання ним умов Договору від 21.11.2018 в частині не здійснення оплати отриманих від Виконавця послуг (виконаних робіт).

Як вбачається з матеріалів справи та згідно доданих до позовної заяви доказів, Виконавцем виставлено Відповідачу за Договором від 21.11.2018 Акт від 16.02.2021, з якого вбачається, що вартість виконаних робіт щодо здійснення технічного нагляду за експлуатацією газоспоживаючого обладнання на об`єкті Замовника, що розташовані за адресою: м. Львів, пр.-т. Чорновола, 16-і становить 538 200 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 89 700 грн.

Вказаний Акт від 16.02.2021 містить підпис лише Виконавця, а також відмітку про вручення останнього технічному директору Невінчаному М.В.

Згідно доводів Позивача Невінчаний М.В. є технічним директором Відповідача та уповноваженою особою для отримання Акту від 16.02.2021.

На підтвердження обставин перебування вказаної особи працівником Відповідача Позивач посилається на електронні переписки між відповідальними особами за будівництво об`єкту за адресою м. Львів, пр.-т. Чорновола, 16-і, яку прирівнює до електронних доказів та в яких зазначено, що ОСОБА_1 є технічним директором Відповідача.

Крім того, Позивач звертає увагу суду на те, що долучені до відзиву договір підряду № LAV-27/06/2018 від 27.06.2018 та Договір від 21.11.2018 поруч з підписом уповноваженої особи Відповідача (Гонсальвес Домінік) стоїть підпис Невінчаного Михайла, як особи яка візувала документи до моменту їх підписання керівником.

Відтак, Позивач наполягає на тому, що датою отримання Акту від 16.02.2021 представником Відповідачем є саме 16.02.2021.

У відповіді на відзив на позовну заяву Позивач зазначає про можливість ОСОБА_1 особисто надати суду свідчення щодо факту отримання Акту від 16.02.2021, при цьому Позивачем не вчинено жодних процесуальних дій (подано заяву свідка, клопотання про виклик свідка) задля реалізації останнього.

Відповідач заперечуючи щодо дати отримання ним Акту від 16.02.2021 зазначає, що ОСОБА_1 не є і не був станом на 16.02.2021 уповноваженим представником та/або технічним директором Відповідача, в тому числі і не перебував серед працівників Відповідача в період з 01.01.2021 та 31.12.2021.

На підтвердження зазначеного Відповідачем додано до відзиву на позовну заяву довідку № б/н від 27.12.2022 за підписом начальника підрозділу по роботі з персоналом ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет».

Крім того, Відповідач у своєму відзиві стверджує, що вказаним товариством не видавалися довіреності на представництво інтересів останнього на ім`я ОСОБА_1 , а вказана особа не міститься в переліку відповідальних осіб Замовника згідно Додатку № 1 до Договору від 21.11.2018.

Додатково Відповідачем не заперечується наявність такої електронної переписки , водночас звертається увагу суду на те, що із наданих Позивачем роздруківок електронних переписок з Невінчаним М.В. вбачається напис назви іншого товариства - «ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.Ц», яке відповідно не є стороною за спірним договором та не є стороною у даній справі, а така переписка датована2017 роком, в той час як спірний договір укладено 21.11.2018.

Так, згідно наданого ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.Ц» листа вих. № 869 від 24.01.2023 (у відповідь на лист Відповідача вих. № 4417 від 23.01.2023) та доданої до нього довідки від 23.01.2023 за підписом інспектора з кадрів вказаного товариства ОСОБА_1 в період з 01.01.2021 по 04.06.2021 перебував на посаді керівника департаменту проектування ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.Ц», що займалося будівництвом об`єкта Відповідача.

Водночас, враховуючи відсутність оплати від Відповідача за Актом від 16.02.2021, Позивачем 05.09.2022 здійснено направлення останнього на адресу Відповідача поштовим повідомленням № 795, яке згідно рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення та згідно доводів Відповідача отримано останнім 05.09.2022.

Так, у відповідності до вимог пункту 6.1.2 Договору від 21.11.2018 Відповідачем листом від 07.09.2022 вих № 8/9 повідомлено Виконавця про відмову від підписання Акту від 16.02.2022 із зазначенням причин такого не підписання, а відтак і про відсутність підстав для здійснення оплати за Договором від 28.11.2018.

Серед причин не підписання Відповідачем Акту від 16.02.2022 зазначено:

- акт надано з порушенням строків та порядку надання актів прийомі - передачі наданих послуг (виконаних) робіт, що визначений Договором від 21.11.2018;

- акт не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»;

- послуги не були надані належним чином згідно обов`язків Виконавця, передбачених Договором від 21.11.2018.

Окрім викладеного, Відповідачем у поданих заявах по суті спору зазначається про не надання Виконавцем послуг за Договором взагалі, що виключає можливість стягнення заявленої заборгованості.

Докази направлення листа Відповідача від 07.09.2022 вих. № 8/9 поштовим повідомленням № 447 містяться в матеріалах справи, а обставини його отримання Виконавцем та Позивачем не заперечуються, при тому, що згідно трекінгу з сайту Укрпошти дане поштове повідомлення отримано одержувачем (Виконавцем) 22.09.2022.

В подальшому Виконавець звертався на адресу Відповідача із претензією № 74 від 15.09.2022 з вимогою погасити існуючу заборгованість з огляду на відсутність вмотивованої відмови Замовника від підписання Акту від 16.02.2021.

Як вбачається з матеріалів справи та про що зазначається Відповідачем, з огляду на наявність вмотивованої відмови Відповідача від підписання Акту від 16.02.2021, сторонами не складно спільний акт із вказівкою недоліків, з метою їх подальшого усунення як це передбачено пунктом 6.1.4. Договору.

Таким чином, Відповідач стверджує, що листом від 07.09.2022 вих. № 8/9 ним надано вмотивовану відмову від підписання Акту від 16.02.2021, що відповідно виключає можливість здійснення оплати по ньому.

При цьому Відповідач у поданих заявах по суті спору звертає увагу суду на те, що Акт від 16.02.2021 не є належним доказом існування у нього заборгованості з огляду на наступне:

- акт виставлено Виконавцем 16.02.2021, тобто вже після закінчення дії Договору від 28.11.2018 (31.12.2019);

- акт не містить даних щодо обсягу наданих Виконавцем послуг за Договором від 28.11.2018 та види наданих послуг, відповідно за які повинна бути здійснена оплата;

- акт містить в цілому суму, яка є ціною Договору від 28.11.2018, в той час як пунктом 3.2. останнього визначено форму оплати - щомісячна оплата саме за надані послуги, які згідно доводів Відповідача не надавалися Виконавцем в межах вказаного договору.

Як вбачається з матеріалів справи Позивачем у якості доказів надання Виконавцем послуг в межах Договору від 21.11.2018 до позову додано: журнал сервісного обслуговування руфтопів, сервісне обслуговування паливної та теплової мережі, сервісного обслуговування насосної.

Зазначені журнали розпочато 14.12.2018 та містять відмітки про здійснення Виконавцем планових оглядів (щомісячно) на об`єкті Відповідача, кількість яких та факт надання якої (послуги) також підтверджується підписом представник Замовника (Відповідача).

Згідно доводів Відповідача зазначені вище журнали, які також додані Позивачем до позову були складені між сторонами в межах та результаті виконання іншого договору - договору підряду № LAV-27/06/2018 від 27.06.2018, за яким у Виконавця виникали саме гарантійні зобов`язання з усунення недоліків і дефектів щодо виконаних будівельно-монтажних робіт, серед яких є влаштування мереж вентиляції, кондиціонування, водопостачання, каналізації та системи газопостачання низького тиску, а відтак зазначені в журналах роботи ним виконувалися проте в межах іншого договору.

Судом встановлено, що перелік експлуатаційно-технічної документації (журнали), яка ведеться сторонами в межах виконання Договору від 21.11.2018 закріплена Додатком № 3 до нього та складається з 9-ти журналів, серед яких відсутні журнали, які надані Позивачем до матеріалів справи в обґрунтування власних доводів.

Як зазначається Відповідачем та що також вбачається судом, між сторонами не існувало домовленостей щодо зменшення переліку експлуатаційно-технічної документації з 9-ти до 4-ох журналів, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів, а тому такі аргументи Позивача не є належним чином підтверджені.

Крім того із наявних у справі журналів судом вбачається за можливе встановити, що Виконавцем не надавалися послуги технічного нагляду (особисте чергування операторів Виконавця з дотриманням 12-ти годинних змін роботи) цілодобово, як передбачалося Договором від 21.11.2018 згідно Додатку № 2, що саме по собі виключає факт належного виконання умов такого Договору.

Таким чином, доводи Відповідача зводяться до відсутності в нього підстав для здійснення оплати за Договором від 21.11.2018 на підставі Акту від 16.02.2021, що також виключає можливість нарахування Позивачем пені та інфляційних втрат.

Судом встановлено, що посилання Позивача у відповіді на відзив на те, що Відповідачем в усних домовленостях неодноразово визнавалась заявлена до стягнення заборгованість, не є підтверджені належними та допустими доказами, а відтак не можуть братися судом до уваги при вирішенні спору по суті.

Позивач звертає увагу суду, що Виконавцем продовжувалося надання послуг (виконання робіт) за Договором від 21.11.2018 всупереч тому, що Відповідач маніпулював Виконавцем та вдавався до обману щодо підписання актів, що в результаті призвело до складання одного загального (кінцевого) Акту від 16.02.2021 за результатами виконання даного договору з подальшим його врученням відповідальній та уповноваженій особі Відповідача (Невінчаному М.В.) для підписання.

Судом встановлено, що зазначені вище доводи Позивача також не підтверджені документально, оскільки Позивачем не надано доказів того, що Відповідач вчиняв дії щодо уникнення від підписання актів, а також не надано доказів виставлення Виконавцем щомісячних актів приймання-передачі наданих послуг та вручення їх Відповідачу у належний спосіб.

Крім того, як зазначалося судом вище, на підставі укладеного між Виконавцем на Позивачем Договору від 17.11.2022 до останнього перейшло право вимоги (права кредитора) до Відповідача за Договором від 21.11.2018 в частині сплати Відповідачем суми основного боргу - 538 200 грн та штрафних санкцій - 492 381, 33 грн (пункт 2 Договору від 17.11.2022).

Право вимоги, що відступається Позивачу засвідчується договором № LAV - 21/11/18 від 21.11.2018 та Актом прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 12.12.2019.

При цьому суд звертає увагу Позивача на те, що до матеріалів справи надано Акт від 16.02.2021, а в Договорі від 17.11.2022 сторонами визначено Акт від 12.12.2019.

Згідно повідомлення Виконавця № 85 від 17.11.2022 Відповідача повідомлено про укладення Договору від 17.11.2022 про відступлення права вимога Позивачу та необхідність погашення існуючої заборгованості.

Докази направлення вказаного повідомлення Відповідачу містяться в матеріалах справи, при тому що факт його отримання та порядок переходу права вимоги від Виконавця до Позивача Відповідачем не заперечується.

Згідно відповіді Відповідача № 4253 від 28.11.2022 на повідомлення Виконавця № 85 від 17.11.2022 про перехід права вимоги Відповідачем факт та підстави виникнення такої вимоги.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення частини 1 статті 180 ГК України кореспондуються зі статтею 628 ЦК України.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні визначені статтею 512 ЦК України, в силу якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (статті 517 ЦК України).

Тобто, відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, враховуючи встановлені судом вище обставини по справі, суд вказує, що до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача (боржника) за Договором від 21.11.2018, в межах сум, які є предметом розгляду даної справи.

Відтак, враховуючи зазначене та з огляду на заперечення Відповідача щодо обсягу переданих Позивачу прав вимоги, наразі у суду існує необхідність встановити обставини виконання сторонами умов Договору від 21.11.2018 та виникнення у Відповідача обов`язку здійснити оплату за вказаним договором.

Проаналізувавши зміст Договору від 21.11.2018 суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є змішаним договором надання послуг та виконання робіт (підряду).

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, відповідно до частини 1 та 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною 1 статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог та існування у Відповідача заборгованості в розмірі основного боргу посилається на Акт від 16.02.2021, дослідивши який суд зазначає наступне.

Як встановлено судом вище, пунктом 3.2. Договору від 21.11.2018 сторонами погоджувалася щомісячна оплата послуг Виконавця, натомість до матеріалів справи надано лише один Акт від 16.02.2021, в якому зазначено загальну ціну такого Договору - 538 200 грн., а щомісячні акти приймання-передачі наданих послуг які згідно доводів Позивача ним виставлялися в матеріалах справи відсутні.

Відтак, доводи Позивача щодо не підписання Відповідачем актів, складання яких передувало складанню Акту від 16.02.2021, не є підтверджені належним чином, у зв`язку з чим суд вказує, що Виконавцем за результатами виконання Договору від 21.11.2018 складено лише один акт майже після 2-ох років закінчення строку дії вказаного договору.

Суд погоджується з доводами Відповідача, що із Акту від 16.02.2021 не вбачається за можливе встановити який обсяг послуг (робіт) Виконавцем надано протягом строку дії спірного договору, при тому що згідно пункту 6.1.1 останнього Акт прийому-передачі наданих послуг складається на підставі даних книги (журналу) реєстрації викликів, який відсутній в матеріалах справи, що також унеможливлює встановити судом обсяг наданих Відповідачу послуг.

При цьому, суд звертає увагу Позивача на те, що згідно пунктів 2.5. та 2.6. Договору від 21.11.2018 ведення журналу, а саме реєстрація консультацій по телефону та відвідувань представниками Виконавця об`єкту Замовника покладається саме на Виконавця.

Суд погоджується з доводами Відповідача щодо неналежності доданих Позивачем до позову журналів у якості доказів на підтвердження виконання робіт Виконавцем, оскільки ведення останніх не погоджено сторонами, при тому що такі журнали не визначені сторонами згідно Додатку 3 до Договору від 21.11.2018.

При цьому суд вказує, що в доданих Позивачем журналах містяться відмітки про закінчення надання послуг раніше ніж це передбачалося Договором від 21.11.2018, а саме журнал сервісного обслуговування руфтопів - останній запис 26.09.2019, сервісне обслуговування паливної та теплової мережі - 17.10.2019, сервісного обслуговування насосної - 17.07.2019, в той час як згідно пункту 7.1. вказаного договору послуги мають надаватися до 31.12.2019, які в цілому і складають ціну такого договору в розмірі 538 200 грн.

Крім того, із вказаних журналів вбачається, що Виконавцем не надавалися послуги цілодобового технічного нагляду за експлуатацією газоспоживного обладнання Замовника в період з грудня 2018 по грудень 2019, як це погоджено сторонами у графіку технічного обслуговування (Додаток № 2 до Договору), у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено належними та допустими доказами факту виконання Виконавцем Договору від 21.11.2018, а відтак і не доведено виникнення у Відповідача обов`язку з оплати таких послуг.

З урахуванням викладеного суд погоджується з аргументами Відповідача, що Акт від 16.02.2021 не відповідає вимогам первинного документа, які визначені частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Враховуючи доводи сторін суд також вважає за доцільне надати оцінку обставинам вручення Акту від 16.02.2021 Відповідачу.

Як встановлено судом вище, за сукупність наданих Відповідачем доказів, суд дійшов висновку, що вручення такого акту Невінчаному М.В. не є належним врученням акту Відповідачу, оскільки згідно довідки Відповідача № б/н від 27.12.2022 вказана особа за період 2021 року не перебувала серед працівників ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», а станом на 16.02.2021 перебував на посаді іншої юридичної особи, яка не є стороною по даній справі.

Відтак, надані Позивачем роздруківки електронних переписок з Невінчаним М.В. не є належними доказами в межах даної справи, оскільки не стосуються та не входять до предмету розгляду останньої, у зв`язку з чим їм оцінка судом не надається.

При цьому, електронна адреса Невінчаного М.В. не визначена офіційною адресою Відповідача для листування, натомість перелік відповідальних осіб Відповідача закріплено Додатком № 1 до Договору від 21.11.2018.

Таким чином, суд вказує, що належною датою отримання Відповідачем Акту від 16.02.2021 є саме 05.09.2022, який направлявся Позивачем поштовим повідомленням № 795.

Суд зазначає, що Відповідачем за результатом отримання Акту від 16.02.2021 в межах Договору від 21.11.2018, а саме відповідно до положень пункту 6.1.3 останнього надано вмотивовану та обґрунтовану відмову від підписання наданого акту, за результатам якої сторони у відповідності до пункту 6.1.4 повинні були б скласти спільний акт із вказівкою недоліків, які підлягають усуненню, з огляду на те, що Позивач стверджує, що послуги за спірним договором Виконавцем надавалися в повному обсязі.

Однак, сторонами, в тому числі і Виконавцем, всупереч існування перед ним заборгованості з боку Відповідача, за твердженням Виконавця, не вчинено жодних дій щодо врегулювання питання оплати наданих, за твердженням Виконавця, Відповідачу послуг, що відповідно викликає у суду сумнів щодо добросовісності контрагента в цій ситуації.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи доводи та надані сторонами докази, суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку щодо необґрунтованості позовних вимог щодо стягнення з Відповідача заборгованості за Договором від 21.11.2018 та на підставі Акту від 16.02.2021, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази надання таких послуг в розмірі заявленої до стягнення суми, а також з огляду на не виникнення у Відповідача обов`язку здійснити оплату таких послуг, що відповідно свідчить про відсутність порушень умов вказаного договору з боку Відповідача та відповідно виключає можливість нарахування Позивачем пені та інфляційних втрат.

На переконання суду, ним надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлені судом обставини за сукупність наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено факту порушення Відповідачем умов Договору від 21.11.2018 в частині не здійснення ним оплати за надані Виконавцем послуги (виконані роботи) згідно Акту від 16.02.2021, а відтак право вимоги Позивача, яке останній набув на підставі Договору від 17.11.2022 не є обґрунтоване та підтверджене належними та допустимими доказами у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на Позивача та йому не відшкодовуються.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Луцик Мирослави Миронівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет» (пр.-т. Степана Бандери, 15-А, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 35442481) про стягнення 1 030 581, 33 грн - відмовити.

2. Судові витрати Позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 09.02.2023

Суддя Антон ПУКАС