УХВАЛА

м. Київ

16.02.2023Справа № 910/12681/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши справу у підготовчому судовому засіданні у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Альянс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Банерс» (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 106-Б) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дейвест» (01032, місто Київ, вул. Жилянська, буд. 106-Б; ідентифікаційний код 39430951) про звернення стягнення на предмет застави

За участю представників:

від позивача - Цалованська-Луференко Я.Л.;

від відповідача - Кузьміна К.О.;

від третьої особи - Кепич І.В.

В С Т А Н О В И В:

21.11.2022 Акціонерне товариство «Банк Альянс» (далі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Банерс» (далі відповідач) про звернення стягнення на предмет застави та 22.11.2022 зазначену заяву передано судді Демидову В.О. у відповідності до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Акціонерне товариство «Банк Альянс» просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Банерс» в рахунок часткового погашення перед позивачем заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейвест» за Договором №21-233/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 05.11.2021 в сумі 5 952 000,00 грн звернути стягнення на предмет застави за Договором застави обладнання №21-001-95/О від 05.11.2021.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство «Банк Альянс» вказує, що в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Дейвест», як позичальником, зобов`язань за Договором №21-233/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 05.11.2021 між Акціонерним товариством «Банк Альянс», як заставодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Банерс», як заставодавцем, було укладено Договір застави обладнання №21-001-95/О від 05.11.2021, предметом застави за яким є рухоме майно - обладнання, перелік якого зазначено в Додатку №1 до даного договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.01.23 о 14:30 год. та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дейвест» (01032, місто Київ, вул. Жилянська, буд. 106-Б; ідентифікаційний код 39430951).

09.01.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до останнього, представник вказує, що 11.11.2022 ТОВ «БАНЕРС» отримано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, з якого вбачається, що проведена реєстрація відомостей про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави 14.10.2022 16:29:24 реєстратором: Бондаренко Юлія Йосипівна, Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Київська обл. на підставі Договору застави обладнання № 21-001-95/0 від 05.11.2021, укладеного між Акціонерним товариством «БАНК АЛЬЯНС» та ТОВ «БАНЕРС».

ТОВ «Банерс» вважає, що дії, спрямовані на звернення стягнення у позасудовому порядку на предмет застави за Договором застави обладнання № 21-001-95/0 від 05.11.2021, укладеним між Акціонерним товариством «БАНК АЛЬЯНС» та ТОВ «БАНЕРС» неправомірними, тому 11.11.2022 направлено на адресу реєстратора Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Київської обл. Бондаренко Юлії Йосипівни з копією ТОВ «Дейвест», AT «Банк Альянс» заперечення на запис про реєстрацію відомостей про звернення стягнення вих. № 11-11/22-8 від 11.11.2022, а відтак представник відповідача просить відмовити у позові.

09.01.2023 від представника третьої особи надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, останнє обґрунтоване тим, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/8232/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" до Акціонерного товариства "Банк Альянс" про внесення змін до Договору № 21-233/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 05 листопада 2021 року, укладеного між Акціонерним товариством "Банк Альянс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дейвест", шляхом визнання укладеною Додаткової угоди № 1 до Договору № 21-233/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 05 листопада 2021 року, у редакції позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 у справі 910/12681/22 в позові відмовлено.

13 грудня 2022 року ТОВ «Дейвест» подано апеляційну скаргу на Рішення Господарського суду м. Києва від 09.11.2022 у справі № 910/8232/22.

Відтак, представник третьої особи вважає, що судове рішення у справі № 910/8232/22, за яким можливе задоволення позовних вимог ТОВ «Дейвест» щодо внесення змін до Кредитного договору, шляхом укладення додаткової угоди про продовження строку повернення кредиту безпосередньо впливає на розгляд справи № 910/12681/22, адже підставою для стягнення на предмет застави за Договором застави обладнання № 21-001-95/0 від 05.11.2021 є невиконання ТОВ «Дейвест» взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору, зокрема непогашення кредиту у визначений Кредитним договором термін, процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого утворилась заборгованість.

З урахуванням наведеного вище представник третьої особи вважає, що без ухвалення рішення у справі № 910/8232/22 Північним апеляційним господарським судом неможливий розгляд справи № 910/12681/22.

11.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява та передана 12.01.2023 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 розгляд справи було відкладено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Банерс» про визнання недійсним договору застави без розгляду.

18.01.2023 від представника позивача надійшли заперечення на клопотання представника третьої особи про зупинення провадження у справі відповідно до яких представник позивача просить відмовити у вищевказаному клопотанні.

18.01.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якого представник позивача просить позовні вимоги задовольнити, зокрема вказує на те, що використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду (Постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 645/6151/15-ц від 13.07.2022).

01.02.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи, останнє обґрунтоване тим, що позивач просить суд в рахунок часткового погашення перед AT «Банк Альянс» заборгованості ТОВ «Дейвест» за Кредитним договором № 21-233/ЮК від 05.11.2021 р. звернути стягнення на предмет застави за Договором застави обладнання № 21-001-95/0 від 05.11.2021 р. на рухоме майно-обладнання, що є власністю ТОВ «Банерс» шляхом проведення публічних торгів у порядку виконавчого провадження за початковою ціною реалізації предмета застави, визначеної в ході виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності відповідно до вимог чинного законодавства.

Водночас як вказує представник відповідача, позивач у своїй позовній заяві AT «Банк Альянс» не зазначає, початкової ціни предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах.

Представник відповідача звернув увагу суду, що з моменту укладення договору застави (2021 рік) значно змінився курс долару США до української гривні, що відповідно спричинило зміни в розмірі ринкових цін на сільськогосподарську техніку, вартість якої, як правило, визначається у доларах США. Водночас, оціночна вартість заставленого майна у договорі визначена саме у гривнях, а отже на сьогоднішній день є неактуальною.

За таких обставин представник відповідача просить призначити у справі № 910/12681/22 судову-товарознавчу експертизу, оскільки вирішення судом питання щодо звернення стягнення на предмет застави є неможливим без визначення початкової ціни реалізації предмета застави.

16.02.2023 від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи відповідно до яких останній вказує, що у випадку задоволення позовних вимог та до моменту фактичного виконання рішення суду може пройти значний проміжок часу, а, отже, на час виконання рішення суду вартість предмета застави також може змінитись.

Окрім того представник позивача зауважив, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.03.2018р. по справі № 235/3619/15-ц, викладено правову позицію відповідно до якої, суд дійшов наступного висновку: виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38,39 Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону (ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна).

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Разом з тим відповідно до статей 19,57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верхового Суду дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Окрім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2018р. по справі № 523/7665/14-ц зазначено, що визначена початкова ціна предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є остаточною, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмету іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності.

В судове засідання 16.02.2023 представники сторін прибули надали свої пояснення.

В судове засідання 16.02.2023 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Суд розглянувши клопотання представника відповідача про призначення судової товарознавчої експертизи, а також клопотання представника третьої особи про зупинення провадження у справі дійшов до наступного обгрунтованого висновку.

Стосовно клопотання представника третьої особи про зупинення провадження у справі №910/12681/22 до набрання законної сили рішенням Господарського суду м. Києва від 09.11.2022 у справі № 910/8232/22, суд зазначає наступне.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Акціонерне товариство «Банк Альянс» в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Дейвест», як позичальником, зобов`язань за Договором №21-233/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 05.11.2021 між Акціонерним товариством «Банк Альянс», як заставодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Банерс», як заставодавцем, було укладено Договір застави обладнання №21-001-95/О від 05.11.2021, предметом застави за яким є рухоме майно - обладнання, перелік якого зазначено в Додатку №1 до даного договору.

В порушення умов Кредитного договору, Позичальником взяті на себе зобов`язання по Кредитному договору не виконано, кредит у визначений Кредитним договором термін не погашений, проценти за користування кредитними коштами не сплачені, внаслідок чого утворилась заборгованість.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/8232/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" до Акціонерного товариства "Банк Альянс" про внесення змін до Договору № 21-233/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 05 листопада 2021 року, укладеного між Акціонерним товариством "Банк Альянс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дейвест", шляхом визнання укладеною Додаткової угоди № 1 до Договору № 21-233/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 05 листопада 2021 року, у редакції викладеній позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти Додаткову угоду №1 до Договору № 21-233/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 05.11.2021, у якій запропонував внести зміни до договору щодо термінів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також не застосування положень договору про відповідальність боржника за неналежне виконання ним зобов`язань за договором, проте відповідач відмовив у внесенні змін до вказаного договору та укладенні додаткової угоди, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Як вказував представник третьої особи, 13 грудня 2022 року ТОВ «Дейвест» подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду м. Києва від 09.11.2022 у справі № 910/8232/22.

Однак як вбачається з автоматизованої системи документообігу суду «Діловодство» станом на 16.02.2023 Північним апеляційним господарським судом не відкрито апеляційне провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов`язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для такого господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Так, предметом розгляду у даній справі є невиконання Позичальником взятих на себе зобов`язання по Кредитному договору, а саме кредит у визначений Кредитним договором термін не погашений, проценти за користування кредитними коштами не сплачені.

Натомість предметом позову у справі 910/8232/22 є внесення змін до Договору № 21-233/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 05 листопада 2021 року, укладеного між Акціонерним товариством "Банк Альянс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дейвест", шляхом визнання укладеною Додаткової угоди № 1 до Договору № 21-233/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 05 листопада 2021 року.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду м. Києва від 09.11.2022 у справі № 910/8232/22 у позові відмовлено та Північним апеляційним господарським судом не відкрито апеляційне провадження, суд приходить до висновку, що станом на 16.02.2023 для даної справи не існує обставин, що перешкоджають або унеможливлюють її розгляд, і які б зумовили зупинення провадження у справі.

Стосовно клопотання представника відповідача про призначення судової товарознавчої експертизи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Як було зазначено вище, представник відповідача вказує, що позивач у своїй позовній заяві AT «Банк Альянс» не зазначає, початкової ціни предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах, а відтак вирішення судом питання щодо звернення стягнення на предмет застави є неможливим без визначення початкової ціни реалізації предмета застави.

Суд зауважує, що позивач у прохальній частині позовної заяви просив звернути стягнення на предмет застави за Договором застави обладнання №21-001-95/О від 05.11.2021 шляхом проведення публічних торгів у порядку виконавчого провадження за початковою ціною реалізації предмета застави, визначеної в ході виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності відповідно до вимог чинного законодавства України.

Частинами 1-3 ст. 57 закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

За таких обставин враховуючи прохальну частину позовної заяви, а також те, що у випадку задоволення позовних вимог та до моменту фактичного виконання рішення суду може пройти значний проміжок часу, вартість предмета застави може змінитись, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про призначення судової товарознавчої експертизи не підлягає задоволенню.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Частина 1 статті 6 Конвенції щодо права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Суду через призму застосування статті 6 Конвенції зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у даній справі може призвести до порушення вимог статті 6 Конвенції щодо дотримання розумних строків розгляду справи і права на справедливий суд.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2018 у справі № 925/1650/15, від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18, від 04.03.2019 у справі № 5015/6070/11.

Враховуючи вищевикладене судом не вбачається підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи №910/8232/22 поданого третьою особою, а також клопотання про призначення судової-товарознавчої експертизи, поданого представником відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

В межах проведення підготовчого засідання судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, в ході чого підстав для відкладення підготовчого засідання та оголошення перерви у підготовчому засіданні, які передбачені ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлено.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно із п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України У підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Таким чином, враховуючи те, що судом здійснено всі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, враховуючи відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, суд доходить висновку про необхідність закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 181, 182, 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи №910/8232/22 поданого третьою особою, а також клопотання про призначення судової-товарознавчої експертизи, поданого представником відповідача - відмовити.

2. Закрити підготовче провадження у справі № 910/12681/22 та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.03.23 о 11:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 13 .

3. Повідомити учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5011/.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали 20.02.2023.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ