ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2023 р. Справа№ 911/2410/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»

на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області

від 28.06.2022 (підписано 12.07.2022)

у справі №911/2410/13 (суддя - Заєць Д.Г.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про покладення на Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/2410/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»

2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст вимог

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.09.2013 року у справі №911/2410/13 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено повністю; солідарно стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» 3462 грн 28 коп. заборгованості, 1147,00 грн витрат на послуги адвоката та 1720 грн 50 коп. судового збору; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» 300000,00 грн заборгованості.

На виконання зазначеного рішення від 03.09.2013 року у справі №911/2410/13 господарським судом 23.09.2013 року видано відповідні накази.

За результатами розгляду скарги стягувача, господарським судом 31.05.2022 року постановлено ухвалу про задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №07-2/05 від 07.05.2022 року (вх. №35/22 від 11.05.2022 року), визнано за період з 27 жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні ВП №43496814 та ВП №43496534 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 23.09.2013 року у справі №911/2410/13, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій з врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, у поданій скарзі ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зазначило про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги, а саме, щодо понесення адвокатських витрат з поданням підтверджуючих документів у строки, встановлені ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

До суду від позивача (стягувача) Товариства з обмеженою відповідальністю »Компанія «НІКО-ТАЙС» надійшла заява №07-1/06 від 07.06.2022 року (вх. №6480/22 від 09.06.2022 року) про покладення на Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7900,00 грн.

1.2. короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Додатковою ухвалою Господарського суду Київської області від 28.06.2022 у справі № 911/2410/13 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №07-1/06 від 07.06.2022 року (вх. №6480/22 від 09.06.2022 року) про покладення на Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/2410/13 задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» 2800 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» №07-1/06 від 07.06.2022 року про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі 2800,00 грн (7900,00 (заявлена сума) - 2300,00 грн «гонорар успіху») * 50%), виходячи з того, що такі вимоги як стягнення «гонорару успіху» у сумі 2300,00 грн у зв`язку із прийняттям позитивного для стягувача судового рішення у даній справі не відповідають критерію розумності, так як не мають характеру необхідних, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника стягувача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування, з огляду на обставини даної справи, матиме надмірний характер. При цьому, судом також враховано, що юридична кваліфікація правовідносин у даній справі не є складною, зважаючи на численну кількість поданих стягувачем скарг на дії та бездіяльність органу ДВС у інших справах.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 у справі №911/2410/13 в частині відмови в задоволенні заяви ТОВ »Компанія «НІКО-ТАЙС» про покладення на Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5100,00 грн та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2022 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2022 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2410/13 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/2410/13.

11.08.2022 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №911/2410/13 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 у справі №911/2410/13, розгляд якої підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

Апелянт вважає, що висновки господарського суду Київської області, які викладені в оскаржуваній ухвалі щодо розподілу та стягненню розміру судових витрат не відповідають не лише нормам чинного законодавства України, а й сталій судовій практиці у вирішенні аналогічного роду спорів.

Скаржник вважає обґрунтованим, незавищеним та правомірним заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу.

В обгрунтування своєї позиції апелянт наводить посилання на численні висновки та правові позиції Верховного Суду.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) своїм процесуальним правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.05.2022 у справі № 911/2410/13 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №07-2/05 від 07.05.2022 року (вх. №35/22 від 11.05.2022 року) на бездіяльність Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) задоволено частково.

Визнано за період з 27 жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні ВП №43496814 та ВП №43496534 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 23.09.2013 року у справі №911/2410/13, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій з врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

У подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю »Компанія »НІКО-ТАЙС» звернулось до суду із заявою про покладення на Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7900,00 грн.

3.2. обставини, встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Оскаржуваною ухвалою суду було частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №07-1/06 від 07.06.2022 року (вх. №6480/22 від 09.06.2022 року) про покладення на Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/2410/13, а саме - в розмірі 2800,00 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що стягнення заявленої суми в повному обсязі з огляду на обставини даної справи матиме надмірний характер, а заявлений гонорар успіху не відповідає критерію розумності та не має характеру необхідних витрат.

З наведеним висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з поданої заяви, стягувач просить покласти на орган ДВС понесені судові витрати у сумі 7900,00 грн на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу стягувачем надано копію Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №17-12-2020/7 від 17.12.2020 року (далі - Договір), укладеного між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (за договором - замовник) та адвокатом Грищенко О.М. (за договором - адвокат), копію акту прийому-передачі документів від 17.12.2020 року, копію акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.06.2022 року, довіреність ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС», видану на ім`я Грищенка Олександра Миколайовича, як адвоката, та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009 року, виданого на ім`я Грищенка О.М.

Згідно п. 1.1 Договору, виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, СТОВ імені Устименка та Чорнобаївським РВДВС Центрального МРУ МЮ (місто Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні №43496814 та №43496534 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області у справі 911/2410/13 від 23.09.2013 року, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів органом ДВС, направлених на примусове виконання вище вказаних наказів суду та стягнення із боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені замовника до органу ДВС різного роду клопотань та заяв із врахуванням Закону України «Про виконавче провадження», підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на дії та/або бездіяльність державного виконавця органу ДВС у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

У п. 1.2 Договору сторони погодили, що правова допомога за цим Договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Згідно п. 3.1 Договору, вартість виконання передбаченого цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 800,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п. 1.1 Договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону. Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 900,00 грн. судові засідання - 1500,00 грн./судове засідання у суді відповідної інстанції, побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 800,00 грн./год.; витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

Відповідно до п. 3.8 Договору, сторони погодили та визначили розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до п.п. 1.1, 2.1 Договору) визначається на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з Актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.06.2022 року, виконавець передав, а замовник прийняв виконані роботи та надані послуги: зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи в призмі існування та допущення органом ДВС порушення прав та інтересів замовника у виконавчому провадженні №43496814 та №43496534 (1 год.); організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність органу ДВС у виконавчому провадженні №43496814 та №43496534 щодо примусового виконання наказу та підготовка щодо подання до суду вказаної скарги (6 год.); гонорар адвоката на підставі п. 3.8 Договору у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у даній справі за скаргою на бездіяльність органу ДВС у виконавчому провадженні №43496814 та №43496534 - 2300,00 грн.

Загальна вартість наданих за актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.06.2022 року становить 7900,00 грн. (п. 2 Акту).

Враховуючи викладене, стягувач зазначає про понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом скарги на бездіяльність Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №43496814 та №43496534 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 23.09.2013 року у справі №911/2410/13, загальною вартістю 7900,00 грн. за надану правничу допомогу адвокатом Грищенко О.М. у період з 17.12.2020 по 31.05.2022.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.ст. 126, 129 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

Суд першої інстанції, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду стягувачем заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, дійшов обгрунтованого висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» не відповідає принципам розумності в даних правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин.

Судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Судом встановлено, що у даній справі ТОВ «Ніко-Тайс» неодноразово зверталось до суду із заявами щодо бездіяльності органу ДВС за різні періоди, але з аналогічних підстав. При цьому, ухвалами Господарського суду Київської області від 26.08.2018, 02.04.2019, від 02.07.2019, від 28.04.2020, від 10.11.2020 визнавалась неправомірною бездіяльність державного виконавця органу ДВС у виконавчих провадженнях №43496814 та №43496534 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 23.09.2013 у справі №911/2410/13 за періоди від 08.02.2017 по 13.02.2019, з 15.02.2019 по 25.05.2019, з 26.05.2019 по 04.03.2020, з 10.11.2020 по 26.10.2020.

У зв`язку з цим ухвалами Господарського суду Київської області від 02.04.2019, від 02.07.2019, від 09.06.2020, від 01.12.2020 з органу ДВС стягнуто на користь ТОВ «Ніко-Тайс» витрати на правничу допомогу на загальну суму 15400,00 грн.

Зазначена сума разом з витратами на професійну правничу допомогу згідно поданої заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» №07-1/06 від 07.06.2022 року (вх. №6480/22 від 09.06.2022 року) про покладення на Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7900,00 грн. (всього 23300,00 грн.) значно перевищує суму боргу згідно наказу Господарського суду Київської області від 23.09.2013 року №911/2410/13, які мали бути сплачені ТОВ «Трейдсервісгруп» та с/г ТОВ імені Устименка на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (6329,78 грн.).

Викладене в сукупності, на переконання суду, свідчить про те, що покладення на Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7900,00 грн є надмірним.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24.01.2022 року у справі №911/2737/17, практика стягнення ТОВ «Ніко-Тайс» з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною. В переважній більшості справ, у яких ТОВ «Ніко-Тайс» зверталось до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців, його наступними діями було стягнення з відділів ДВС витрат на правничу допомогу. При цьому, в окремих справах витрати на професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів, а суми, які підлягали до стягнення у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зверталось до суду.

Під час розгляду питання щодо стягнення з органу ДВС витрат на професійну правничу допомогу, судом враховано, що позиції скаржника не змінювались, аргументи ТОВ Компанія «Ніко-Тайс», викладені у скаргах на дії та бездіяльність органу ДВС поданих в межах справи №911/2410/13 є практично аналогічними. При цьому, скаржником в усіх документах застосовано посилання на однакову судову практику, а також на аналогічні позиції Верховного Суду. Документи, що подавались ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» в межах справи №911/2410/13, містили загальні обґрунтування та посилання на норми закону, наведена в документах позиція є універсальною та може бути використана заявником і у інших справах практично без внесення змін до відповідних документів. Значна кількість подібних справ за участю ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» щодо стягнення з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду скарг на бездіяльність відділів свідчить про те що, правова позиція скаржника є сформованою та незмінною по суті, а коригується лише відповідно до фактичних обставин справи.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про зменшення заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу на 50% з огляду на невідповідність заявлених ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» витрат вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору.

Крім того, судова колегія наголошує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Колегією суддів враховано, що стягувачем заявлено до стягнення з органу ДВС «гонорару успіху» у сумі 2300,00 грн.

Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, оскільки юридична кваліфікація правовідносин у даній справі не є складною, зважаючи на численну кількість поданих стягувачем скарг на дії та бездіяльність органу ДВС у інших справах - такі вимоги як стягнення «гонорару успіху» у сумі 2300,00 грн у зв`язку із прийняттям позитивного для стягувача судового рішення у даній справі не відповідають критерію розумності, так як не мають характеру необхідних, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника стягувача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування, з огляду на обставини даної справи, матиме надмірний характер.

Водночас, необхідно зауважити, що заявлений стягувачем «гонорар успіху» у сумі 2300,00 грн складає більше половини заборгованості боржника і третину від заявлених для відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом скарги та не є співмірним з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами - подання однієї заяви без участі у судовому засіданні)

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення на орган ДВС відшкодування «гонорару успіху», який сплачує заявник на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.

При цьому, судом відхиляються посилання стягувача на те, що неподання органом ДВС клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката є підставою для задоволення такої заяви у повному обсязі, оскільки це не відповідає висновкам, викладеним Верховним Судом у постановах від 05.10.2021 у справі №907/746/17 та від 03.10.2019 у справі №922/445/19, які згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи висновки суду щодо зменшення заявлених витрат на 50% та щодо відмови в задоволенні відшкодування «гонорару успіху», заява ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про покладення на Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме - в сумі 2800,00 грн (7900,00 (заявлена сума) - 2300,00 грн. «гонорар успіху») * 50%).

4. ВИСНОВКИ СУДУ:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про покладення на Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) витрат на правничу допомогу, а саме - у розмірі 2800,00 грн.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 344 ГПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно з ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 зазначено, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 05.10.2021 року у справі №907/746/17 акцентовано увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, встановленого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначено також ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited»проти України», рішення у справі «Баришевський проти України», рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України», рішення у справі «Двойних проти України», рішення у справі «Меріт проти України»).

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.ст. 126, 129 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Верховний Суд у постанові від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 зазначив, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява №35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,90 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника про те, що викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції не відповідають не лише нормам чинного законодавства, а й сталій судовій практиці у вирішенні аналогічних спорів - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку. Крім того, колегія суддів зазначає, що судова практика не є джерелом права.

Судом апеляційної інстанції враховано всі доводи та посилання скаржника, однак судова колегія вважає, що скаржником не наведено переконливих доводів на спростування висновків суду першої інстанції.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Додаткова ухвала Господарського суду Київської області від 28.06.2022 у справі №911/2410/13 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області у справі №911/2410/13 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 у справі № 911/2410/13 залишити без задоволення.

2. Додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 28.06.2022 у справі № 911/2410/13 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/2410/13 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова