РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.02.2023Справа № 910/12323/22

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30) до фізичної особи-підприємця Баландюк Романа Миколайовича ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 31 183,00 грн.

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.11.2022 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі - позивач) до фізичної особи-підприємця Баландюк Романа Миколайовича (далі - відповідач) про стягнення 31 183,00 грн та була передана 15.11.2022 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за заявою-договором про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» №ID7646126 від 29.01.2020.

Ухвалою суду від 21.11.2022 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16.01.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (направлений засобами поштового зв`язку 12.01.2023).

Так, ухвалою суду від 21.11.2022 відкрито провадження у справі, вказаною ухвалою відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/12323/22 від 21.11.2022 була надіслана на адреси учасників справи рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження у справі 26.12.2022, про що свідчать повернуте поштовим відділенням на адресу суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № трекінгу 517.

16.01.2023 від відповідача, направленого засобами поштового зв`язку (12.01.2023) надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Статтею 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою суду від 21.11.2022 запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження у справі 26.12.2022, про що свідчить повернуте поштовим відділенням на адресу суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № трекінгу 517.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Тобто кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ГПК України.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача, що за приписами частин 5, 6 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України України) копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Як вбачається з долученого відповідачем відзиву на позовну заяву, останній не містить доказів направлення останнього позивачеві.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що відповідач отримав ухвалу суду 26.12.2022, а відзив було подано до суду засобами поштового зв`язку 12.01.2023 (надійшов до суду 16.01.2023), клопотання про поновлення строку від відповідача не надходило, доказів направлення відзиву позивачеві матеріали справи не містять, суд доходить до висновку про не прийняття судом поданого відповідачем відзиву, з огляду на пропуск встановленого строку для подання останнього.

09.02.2023 через електронну пошту суду від представника позивача надійшов розрахунок заборгованості по договору №ID7646126 відповідно до якого у відповідача обліковується заборгованість по тілу кредиту (11263,00 грн) та суми оплаченої заборгованості по тілу кредиту (88737,00 грн).

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

29.01.2020 Фізична особа-підприємець Баландюк Роман Миколайович шляхом підписання заяви-договору №ID7646126 приєднався до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в Акціонерному товаристві «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), що разом із заявою складають кредитний договір (далі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що за умови наявності вільних коштів Банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника, відкритий в Акціонерному товаристві «Таскомбанк», з цільовим використанням - на поповнення обігових коштів, придбання основних засобів, рефінансування кредиту іншого банку.

Відповідно до п. 2.1 Договору розмір кредиту становить 100000,00 грн

У п. 2.3 Договору визначено, що розмір процентної ставки за користування кредитом становить 0,0001% річних; розмір щомісячної комісійної винагороди є фіксований та складає 2,49%.

Відповідно до п. 2.6 Договору строк кредиту - 24 місяців з дати укладення договору.

Пунктом 4.2.1 Договору встановлено, що його умови визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому.

Дата підписання заяви-договору шляхом накладення електронних підписів обох сторін вважається датою укладання Договору (пункт 4.4 Договору).

28.08.2020 між сторонами було укладено Додатковий договір №2 про внесення змін та доповнень до заяви - договору №ID7646126 від 29.01.2020.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору не у повному обсязі повернув позивачу отриманий кредит та не повністю сплатив проценти і комісію за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 31183,00 грн (заборгованість за кредитом у сумі 11263,00 грн, заборгованість по комісії у сумі 19920,00 грн).

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором №ID7646126 від 29.01.2020, надавши відповідачу кредит у розмірі 100000,00 грн, що підтверджується банківською випискою з рахунку відповідача, копія якої долучена позивачем до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.4.1 Договору погашення основного боргу за кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення договору, протягом 5-ти банківських днів, які передують календарному числу місяця, в яке було укладено договір, включно із цим числом.

У п. 2.4.4 Договору сторонами визначено, що графік погашення Кредиту надається у Додатку №1 до договору.

Додатком №1 сторони погодили Графік погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та сплати комісії за управління кредитом.

28.08.2020 між сторонами було укладено Додатковий договір №2 про внесення змін та доповнень до заяви - договору №ID7646126 від 29.01.2020 за умовами якої сторони домовились викласти Додаток № 1 до кредитного договору в редакції згідно Додатку 1 до цього Додаткового договору.

Пунктом 2 Договору сторони погодили новий Графік погашення Кредиту та нові зобов`язання встановлені даним Додатковим договором, починають діяти з дати набрання чинності цим Додатковим договором.

Суд звертає увагу сторін, що разом з позовною заявою представником позивача було подано розрахунок заборгованості з якого вбачається, що відповідачем погашено основну заборгованість у розмірі 92 891,66 грн, а залишок заборгованості по тілу кредиту складає 11263,00 грн.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок встановив, що він є арифметично невірним з огляду на те, що сума залишку заборгованості по тілу кредиту (11263,00 грн) та сума оплаченої заборгованості по тілу кредиту (92891,66 грн) перевищує розмір наданого відповідачеві кредиту, який становив 100 000,00 грн.

З долученого розрахунку заборгованості, який надійшов через електронну пошту суду 09.02.2023 вбачається, що у відповідача обліковується заборгованість по тілу кредиту 11263,00 грн та вказана інша сума, яка була сплачена по тілу кредиту та становить 88 737,00 грн. при його перевірці, суд встановив, що в ньому відсутні платежі на суму 1015,54 грн, 3029,13 грн та 109,99 грн.

Як вбачається з банківських виписок з рахунку відповідача, копії яких долучено позивачем до позовної заяви, останні містять відмітки «Сторно погашення тіла по кред. договору №ID7646126 від 29.01.2020» стосовно платежів на суму 1015,54 грн, 3029,13 грн та 109,99 грн. Сторно - спосіб виправлення помилок у регістрах бухгалтерського обліку шляхом зворотного запису на величину помилки та одночасного зазначення правильної суми. Виправлення вносяться до регістру бухгалтерського обліку в тому звітному періоді, у якому виявлені помилки, що можуть виникати під час математичних підрахунків, застосування облікової політики, неправильної інтерпретації фактів, помилкового зарахування та/або списання коштів за рахунками, неналежного виконання посадових обов`язків (п. 16 ч. 3 «Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, яка затверджена Постановою правління національного банку України від 04.07.2018 № 75»).

Суд дійшов висновку, що суми оплат вказані у розрахунку який був долучений разом з позовною заявою на суму 1015,54 грн, 3029,13 грн та 109,99 грн були вказані помилково, що підтверджується банківськими виписками з рахунку відповідача, копії яких долучено позивачем до позовної заяви, а також з долученого розрахунку заборгованості, який надійшов через електронну пошту суду 09.02.2023.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання в частині повернення кредиту, у зв`язку з чим станом на 07.11.2022 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 11263,00 грн (прострочена заборгованість), що підтверджується банківськими виписками з рахунку відповідача, копії яких долучено позивачем до позовної заяви.

Відповідно до п. 2.4.2 Договору сплата комісійної винагороди за кредитом - щомісяця, починаючи з другого місяця, наступного за місяцем укладення договору, до календарного числа місяця, в яке було укладено договір, включаючи з цим числом.

Судом встановлено, що відповідач не у повному обсязі сплачував комісійну винагороду, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 19920,00 грн.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Станом на дату розгляду справи у суді відповідачем не надано суду доказів повернення кредиту у розмірі 11263,00 грн, та сплати комісії у розмірі 19920,00 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості фізичної особи-підприємця Баландюк Романа Миколайовича за Договором №ID7646126 від 29.01.2020 у розмірі 31183,00 грн (заборгованість за кредитом у сумі 11263,00 грн, заборгованість зі сплати комісії у сумі 19920,00 грн) підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Баландюк Романа Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, ) 31 183 (тридцять одна тисяча сто вісімдесят три) грн. 00 коп. з яких: 11263 (одинадцять тисяч двісті шістдесят три) грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 19 920 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 15.02.2023

Суддя Владислав ДЕМИДОВ