РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2023Справа № 920/226/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія "Суми-Агро"», Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Рунівщина

до

1. Приватного підприємства «Агророзсоші», Сумська обл., смт Велика Писарівка

2. Міністерства юстиції України, м. Київ

про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права оренди земельної ділянки,

Представники:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача-1: не з`явилися;

від відповідача-2: Коваленко А.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія "Суми-Агро"» (далі - ТзОВ «Компанія "Суми-Агро"»/позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Приватного підприємства «Агророзсоші» (далі - ПП «Агророзсоші»/відповідач-1) та Великописарівського районного управління юстиції Сумської області (далі - відповідач-2) про:

- визнання незаконним та скасування рішення: індексний номер 9990711 від 10.06.2015, прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції Сумської області про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :12:003:0006, площею 2,2218 га на підставі договору оренди землі б/н, укладеного між орендарем - Приватним підприємством «Агророзсоші» та орендодавцем - ОСОБА_1;

- припинення за Приватним підприємством «Агророзсоші» права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :12:003:0006, площею 2,2218 га, яка розташована на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області.

Господарський суд Сумської області ухвалою від 10.05.2022 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

21.06.2022 від ПП «Агророзсоші» до Господарського суду Сумської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що договір оренди земельної ділянки від 04.03.2008 є неукладеним, оскільки між позивачем та орендодавцем не підписано акту приймання-передачі об`єкта оренди, тобто не відбулась передача земельної ділянки. Крім того, відповідачем у поданому відзиві заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

11.07.2022 до Господарського суду Сумської області позивачем подано заяву про зміну підстав позову, у якій ТзОВ «Компанія "Суми-Агро"» зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :12:003:0006 була передана останньому в оренду на 25 років на підставі договору оренди земельної ділянки (земельного паю) від 04.03.2008, укладеного з ОСОБА_2. Разом із тим, у 2018 році позивачу стало відомо, що вказана земельна ділянка перебуває у користуванні ПП «Агророзсоші» з 2015 року, оскільки державним реєстратором при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеного між ПП «Агророзсоші» та ОСОБА_1 , належним чином не перевірено наявність права оренди на зазначену земельну ділянку з позивачем, що призвело до неправомірної повторної реєстрації права оренди на одну й ту ж саму земельну ділянку.

Господарський суд Сумської області ухвалою від 12.07.2022 замінив другого відповідача - Великописарівське районне управління юстиції Сумської області на належного - Міністерство юстиції України (далі - Мін`юст/відповідач-2), прийняв до розгляду заяву позивача про зміну підстав позову та передав справу №920/226/22 за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

18.07.2022 до Господарського суду Сумської області від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1.

04.08.2022 матеріали справи №920/226/22 надійшли до Господарського суду міста Києва та за результатом автоматизованого розподілу судових справ між суддями передані для розгляду судді Бондарчук В.В.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.08.2022 прийняв справу №920/226/22 до провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 12.09.2022.

18.08.2022 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 12.09.2022 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

25.08.2022 до канцелярії суду від Мін`юсту надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 заперечує проти задоволення позову з огляду на те, що не є учасником спірних правовідносин та відповідно є неналежним відповідачем у цій справі.

07.09.2022 до канцелярії суду від відповідача-1 надійшла заява про участь у судовому засіданні 12.09.2022 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

07.09.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив Мін`юсту.

12.09.2022 суд відклав підготовче засідання на 10.10.2022.

13.09.2022 до канцелярії суду від ПП «Агророзсоші» надійшли письмові заперечення, в яких відповідач-1 вказує про пропуск позовної давності до заявлених позовних вимог та долучає додаткові докази у справі.

15.09.2022 до канцелярії суду від позивача повторно надійшла відповідь на відзив відповідача-2.

26.09.2022 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 10.10.2022 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

05.10.2022 до канцелярії суду від відповідача-1 надійшла заява про участь у судовому засіданні 10.10.2022 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

Підготовче засідання 10.10.2022 не відбулося.

Господарський суд міста Києва ухвалами від 17.10.2022 повідомив сторін про призначення підготовчого засідання на 21.11.2022.

07.11.2022 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 21.11.2022 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

15.11.2022 до канцелярії суду від відповідача-1 надійшла заява про участь у судовому засіданні 21.11.2022 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

21.11.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про проведення судового засідання 21.11.2022 без участі представника.

21.11.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.01.2023.

20.12.2022 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 30.01.2023 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

27.01.2023 до канцелярії суду від ПП «Агророзсоші» надійшла заява про проведення судового засідання 30.01.2023 без участі представника.

30.01.2023 представник Міністерства юстиції України у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Представники ТзОВ «Компанія "Суми-Агро"»та ПП «Агророзсоші» у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.03.2008 між ОСОБА_2 (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія "Суми-Агро"» (далі - орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (земельного паю).

Згідно п. 1 договору орендодавець надає, відповідно до державного акту, серія ІІІ-СМ№029714, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке знаходиться на території Добрянської сільської ради.

У відповідності до п. 2 та п. 3 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,222, у тому числі 2,222 ріллі га згідно державного акту №029714. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 23 645,30.

Договір укладено на 25 років з дня набрання ним чинності. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновляти його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 6 договору).

Відповідно до п. 16, п. 17 та п. 18 договору передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Інші умови передачі земельної ділянки відсутні. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

В п. 35 договору сторони погодили перелік випадків припинення дії договору, у тому числі, що дія договору припиняється в односторонньому порядку в разі ухилення орендарів від сплати орендної плати.

03.11.2008 цей договір зареєстрований за №51 у Великописарівському відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК».

15.12.2011 ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,222 га, що розташована на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області (пай №633), кадастровий номер земельної ділянки :12:003:006, що належала ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №029714, виданого 28.12.2001 Добрянською сільською радою Великописарівського району Сумської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №927, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

З наданої позивачем Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка із кадастровим №:12:003:0006, яка розташована в Добрянській сільській раді Великописарівського району Сумської області належить на праві власності ОСОБА_1 та передана в оренду Приватному підприємству «Агророзсоші» на підставі договору оренди, зареєстрованого 10.06.2015 Реєстраційною службою Великописарівського районного управління юстиції Сумської області за № 9990711.

Позивач вказує на те, що орендована ним земельна ділянка та земельна ділянка з кадастровим №:12:003:0006 є однією земельною ділянкою, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області за вих. №443/417-22 від 17.06.2022, в якому зазначено, що перелік наведених земельних ділянок, записи яких наявні та внесені до Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, співпадають дата та термін дії договорів оренди станом на 01.01.2013.

Отже, позивач зазначає, що державним реєстратором при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеного між ПП «Агророзсоші» та ОСОБА_1 , належним чином не перевірено наявності права оренди зазначеної вище земельної ділянки за ТзОВ «Компанія "Суми-Агро"» на підставі договору оренди земельної ділянки (земельного паю) від 04.03.2008, внаслідок чого неправомірно проведено повторну реєстрацію права оренди однієї тієї самої земельної ділянки за двома різними орендарями.

Таким чином, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення: індексний номер 9990711 від 10.06.2015, прийняе державним реєстратором Реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції Сумської області про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :12:003:0006, площею 2,2218 га на підставі договору оренди землі б/н, укладеного між Приватним підприємством «Агророзсоші» та ОСОБА_1 , а також припинити за ПП «Агророзсоші» права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :12:003:0006, площею 2,2218 га, яка розташована на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (в редакції, яка діяла на момент проведення спірних реєстраційних дій) встановлено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Згідно з проложеними Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України від 02.07.2003 № 174 (чинними на момент укладення договору оренди земельної ділянки (земельного паю) від 04.03.2008), державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

У відповідності до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на момент проведення спірних реєстраційних дій) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об`єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п`ятої цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на момент проведення спірних реєстраційних дій) державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

- відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об`єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

На момент вчинення спірних реєстраційних дій діяв Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Кабінетом Міністрів України постановою від 17.10.2013 №868 (далі - Порядок №868).

Так, відповідно до п. 15 Порядку №868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на момент проведення спірних реєстраційних дій) передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Пунктом 95 Порядку №868 встановлено, що Державний реєстратор встановлює, в тому числі, наявність (відсутність) записів про державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - під час проведення вперше державної реєстрації права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі прав.

В п. 94 Порядку №868 передбачено, що під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння адміністративного збору та/або перенесення відомостей із зазначених реєстрів до Державного реєстру прав. Державний реєстратор у разі відсутності відомостей у Державному реєстрі прав та Реєстрі прав власності на нерухоме майно використовує реєстраційні дані, які містяться на паперовому носії інформації (реєстрові книги та реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), - у разі їх наявності в органі державної реєстрації прав.

Судом вище встановлено, що 04.03.2008 між ОСОБА_2 та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки (земельного паю) загальною площею 2,222 га, яка розташована на території Добрянської сільської ради, строком на 25 років.

Так, відповідно до п. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Судом вище встановлено, що договір оренди земельної ділянки (земельного паю) укладений між позивачем та ОСОБА_2 від 04.03.2008 був зареєстрований 03.11.2008 за №51 у Великописарівському відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», що відповідало вимогам, які діяли на час його укладення щодо реєстрації такого права.

Разом із тим, незважаючи на укладення цього договору, який станом на 2015 рік не припинив свою дію, 10.06.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції Сумської області зареєстровано за №9990711 право оренди за ПП «Агророзсоші» на земельну ділянку із кадастровим №:12:003:0006, яка розташована в Добрянській сільській раді Великописарівського району Сумської області та яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора вбачається, що одним із його обов`язків є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяження. І для перевірки цієї інформації з метою недопущення одночасно існування подвійної державної реєстрації права державний реєстратор не лише вправі, а й повинен, зокрема, запитувати від відповідних органів інформацію, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, вимагати у разі потреби надання додаткових документів тощо.

Отже, в порушення наведених вище правових норм, які були чинними на момент вчинення спірної реєстраційної дії, державний реєстратор не перевірив наявність права оренди зазначеної земельної ділянки у іншої особи, у даному випадку позивача, внаслідок чого неправомірно здійснив реєстрацію права оренди за відповідачем-1.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що лише 01.08.2022 ОСОБА_1 направила на адресу позивача повідомлення про припинення дії договору оренди земельної ділянки (земельного паю) від 04.03.2008 в односторонньому порядку у зв`язку із несплатою останнім орендних платежів, відтак, станом на день вчинення спірних реєстраційних дій договір був чинний.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія "Суми-Агро"» про визнання незаконним та скасування рішення: індексний номер 9990711 від 10.06.2015, прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції Сумської області про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :12:003:0006, площею 2,2218 га на підставі договору оренди землі б/н, укладеного між Приватним підприємством «Агророзсоші» та ОСОБА_1 .

Водночас, незважаючи на висновок суду щодо обґрунтованості позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія "Суми-Агро"» про визнання про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права спірної земельної ділянки за відповідачем-1, суд відмовляє у задоволенні позову у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності, про застосування наслідків пропуску якої заявлено відповідачем-1.

Так, згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, проте, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, судом вище встановлено, що спірні реєстраційні дії були вчинені державним реєстратором Реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції Сумської області 10.06.2015.

Позивач зазначає, що дізнався про укладення між ОСОБА_1 та відповідачем-1 договору оренди земельної ділянки лише у червні 2019 року з наданого Відділом у Великописарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області листа за вих. № 560/113-19 від 27.06.2019.

Разом із тим, до позовних матеріалів позивачем долучено витяг з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.10.2018, в якому міститься інформація про вчинені спірні реєстраційні дії, відтак, позивач був обізнаний про порушення його прав з 30.10.2018, отже строк позовної давності закінчився 30.10.2021, проте ТзОВ «Компанія "Суми-Агро"» звернулося до суду з цим позовом лише 03.05.2022, тобто з пропуском строку позовної давності.

Більше того, згідно договору оренди земельної ділянки (земельного паю) від 04.03.2008 на позивача було покладено обов`язок сплачувати орендні платежі належному орендодавцю, який після 26.02.2009 двічі змінювався, зокрема, після смерті ОСОБА_2 , а тому доводи позивача про те, що останній лише у червні 2019 року дізнався про вчинення 10.06.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції Сумської області реєстрації права оренди на земельну ділянку за ПП «Агророзсоші», яка належить на праві власності ОСОБА_1 , суд вважає необґрунтованими.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія "Суми-Агро"» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 13.02.2023.

Суддя В.В. Бондарчук