Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2023Справа № 904/9802/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Сабалдаш О. В., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки";

2) ОСОБА_1

про солідарне стягнення 6 018 736,61 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Дніпропетровської області з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (далі - ТОВ "Компанія "Альбіон", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" (далі - ТОВ "Світ Агротехніки", відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості у сумі 3 551 799,19 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення лізингоодержувачем - ТОВ "Світ Агротехніки" (відповідачем-1) зобов`язань в частині своєчасної сплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу № 4АН-21 від 16.04.2021, внаслідок чого у ТОВ "Світ Агротехніки" утворилась заборгованість. Також позивач вказує, що обов`язок повернути вказану заборгованість виник і у поручителя (фізичної особи) - ОСОБА_1 (відповідача-2) в силу договору поруки № 1П/4АН-21 від 17.04.2021, яким забезпечувалась своєчасна сплата лізингових платежів.

У позові ТОВ "Компанія "Альбіон" просило солідарно стягнути з ТОВ "Компанія "Альбіон" та ОСОБА_1 основний борг у сумі 3 337 062,47 грн. та 70 % річних у сумі 214 736,72 грн., що разом становить 3 551 799,19 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2022 за вказаним позовом було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 на стадії підготовчого провадження матеріали вказаної справи було вирішено передати за виключною територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 вказану справу було прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У підготовчому засіданні позивачем була подана заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач просить солідарно стягнути з відповідачів-1, 2 основний борг у сумі 4 160 470,93 грн. та 70 % річних у сумі 1 858 265,68 грн., що разом становить 6 018 736, 61грн. Вказана заява була прийнята судом до розгляду як така, що подана з дотриманням вимог ст. 46 ГПК України.

Також позивач подав заяву про залишення позову без розгляду позову в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідача-2 - ОСОБА_1 (подана до Господарського суду Дніпропетровської області), проте, дана заява судом не розглядалась, оскільки вона була відкликана позивачем (14.11.2022 до Господарського суду міста Києва було подане клопотання про залишення вказаної заяви без розгляду).

У строк, визначений законом, відповідач-1 (ТОВ "Світ Агротехніки") надав суду відзив, у якому проти позову заперечив, вказав, що позивач не врахував суму здійснених відповідачем-1 оплат за період з квітня 2021 по вересень 2021. Також вказав про неправильний розрахунок позивача відсотків річних на суму несплачених лізингових платежів та наголосив на неправомірності нарахування таких відсотків у валютному еквіваленті (євро).

Відповідач-2 ( ОСОБА_1 ) у визначений законом строк також надав відзив, у якому позов не визнав, зазначив про відсутність у нього солідарного обов`язку сплатити заборгованість за договором фінансового лізингу, оскільки вимог про сплату боргу до відповідача-2, як поручителя, від позивача не надходило. Просив відмовити у задоволенні позову до відповідача-2.

У судове засідання представники сторін не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача-1 та відповідач-2 заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без їх участі не подали.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Установлено, що 16.04.2021 між ТОВ "Компанія "Альбіон" (лізингодавець) та ТОВ "Світ Агротехніки" (лізингоодержувач) був укладений договір лізингу № 4АН-21 (далі - договір), згідно з яким лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Найменування, марка, модель, ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення договору наведені в додатку № 1 "Специфікація" (п. 1.1).

У Специфікації до договору № 4АН-21 від 16.04.2021 сторони визначили майно, яке передається лізингодавцем лізингоодержувачу, а саме: сівалка RvernelandOptima TF Maхі вартістю 137 936,42 євро.

Відповідно до п. 1.2 договору строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу та не може бути менше одного року.

Згідно з п. 2.1. договору вартість майна становить гривневий еквівалент 137 936,42 євро, що розраховується за курсом продажу євро, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (httt:/www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладення цього договору, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами та на дату укладення цього договору становить 4 618 828,61 грн. з ПДВ. Вартість майна у гривні підлягає перерахунку за міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання акту приймання-передачі майна, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами відповідно до умов п. 2.1.1 договору. Сторони погодили використовувати банківські дні для визначення міжбанківського курсу. Сторони погодили, що лізингодавець залишає за собою право використовувати у якості міжбанківського курсу середньозважений курс євро, встановлений на інтернет-сайті http://coursedealing.com.ua/ на власний розсуд.

Усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у національній валюті України (гривні) відповідно до умов цього договору та додатку № 2 "Графік внесення лізингових платежів" до договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця, вказаний у договорі (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору авансовий платіж лізингоодержувача в рахунок сплати майна складає 21,00 % від вартості майна і складає 28 960,00 євро, що підлягає сплаті в термін до 23.04.2021 року включно. Сума авансового платежу у гривнях обчислюється виходячи з міжбанківського курсу на дату, що передує даті фактичної оплати, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами.

За надання предмету лізингу у фінансовий лізинг, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю одноразову комісію, яка є першим лізинговим платежем, у розмірі 724,00 євро у строк до 23.04.2021 року. Комісія сплачується лізингоодержувачем на поточний рахунок лізингодавця в національній валюті за міжбанківським курсом фактичної оплати (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 3.4 договору розмір, склад, терміни сплати лізингових платежів встановлюються у графіку. Сума чергового лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в євро), зазначеної у графіку, виходячи з міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати лізингоодержувачем чергового лізингового платежу, зазначеного в графіку, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами. Такий порядок застосовується до усіх лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті згідно з договором. Сторони домовились, що при зміні міжбанківського курсу фактичної оплати, міжбанківського курсу графіку, міжбанківського курсу акту приймання-передачі по відношенню до міжбанківського курсу договору, пропорційно автоматично змінюється і ціна договору в гривні, і в даному випадку немає потреби в підписанні додаткової угоди про зміну ціни договору в гривні.

У випадку, якщо лізингоодержувач здійснить оплату лізингового платежу після строку його оплати, вказаного в графіку, і на дату фактичної оплати лізингового платежу, міжбанківський курс фактичної оплати лізингового платежу буде більшим, ніж міжбанківський курс графіку, лізингоодержувач зобов`язаний здійснити оплату такого лізингового платежу, виходячи з міжбанківського курсу фактичної оплати. У випадку, якщо лізингоодержувач здійснить оплату лізингового платежу раніше строку його сплати, вказаного в графіку, платіж зараховується, виходячи з міжбанківського курсу фактичної оплати (п. 3.4.1 договору).

Згідно з п. 3.5 договору чергові лізингові платежі складаються з:

суми, яка відшкодовує частину вартості майна, яка є гривневим еквівалентом суми, визначеної у графіку, помноженої на фіксований міжбанківський курс акту приймання-передачі (п. 3.5.1);

платежу як винагороди (комісії) лізингодавцю за отримане у лізинг майно, який не може бути меншим за 1 (одну) гривню та розраховується в гривнях як різниця між сумою лізингового платежу та сумою, яка відшкодовує частину вартості майна (п. 3.5.2).

Відповідно до п. 3.7 договору враховуючи валютну складову платежів, сторони погодили, що всі сплачені лізингоодержувачем грошові кошти за договором в гривні зараховуються лізингодавцем в рахунок оплати грошових зобов`язань за договором, виходячи з міжбанківського курсу євро, встановленого на відповідний (мінімально дозволений) банківський день (встановлений чинною постановою НБУ щодо строків здійснення банками купівлі іноземної валюти за дорученням юридичних осіб) після дня зарахування грошових коштів лізингодавцю згідно умов договору.

При зміні курсу валют на дату зарахування грошових коштів згідно п. 3.7 договору по відношенню до міжбанківського курсу фактичної оплати та/або міжбанківського курсу графіку, пропорційно автоматично змінюється і ціна договору і в даному випадку немає потреби у підписанні додаткової угоди про зміну ціни договору (п. 3.8 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору предмет лізингу передається лізингодавцем та приймається в лізинг лізингоодержувачем впродовж 5 календарних днів з моменту сплати лізингоодержувачем лізингодавцю авансового платежу, а також комісії, зазначеної в п. 3.3. договору.

Передача лізингодавцем і прийом лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється на підставі акту приймання-передачі майна за адресою: Житомирська обл., с. Комарівка. Майно вважається переданим лізингоодержувачу з дати підписання акту приймання-передачі майна (п. 4.2 договору).

Строком дії договору є період з 16.04.2021 по 20.04.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором (п. 12.1). Даний договір набирає чинності з моменту його підписання. Даний договір втрачає свою чинність після виконання сторонами всіх зобов`язань по ньому (п. 12.2).

Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовим лізингом є вид цивільно-правових відносин, що виникають з договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

У договорі сторони погодили графік та суму сплати лізингових платежів ТОВ "Світ Агротехніки" (компенсацію частини вартості предмета лізингу на суму 108 976,42 євро та винагороду (комісія) лізингодавцю на суму 6 863,58 євро, що разом становить 115 840,00 євро)), останнім днем внесення яких є 20.04.2022.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору фінансового лізингу ТОВ "Компанія "Альбіон" передало лізингоодержувачу - ТОВ "Світ Агротехніки" об`єкт лізингу, а саме - сівалку RvernelandOptima TF Maхі, серія № WK6PD2XB2MD600128, 2021 року виробництва, вартістю 137 936,42 євро, що еквівалентно 4 652 595,58 грн. (міжбанківський курс акту приймання-передачі 1 євро = 33,73 грн.), що підтверджується актом прийому-передачі від 22.04.2021. Отже, у відповідача виник обов`язок сплачувати лізингові платежі.

Проте, ТОВ "Світ Агротехніки" у період з 20.09.2021 по 20.04.2022 неналежним чином виконало свої зобов`язання зі сплати лізингових платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Так, на виконання погодженого сторонами графіку відповідач-1 лише сплатив винагороду (комісію) у загальній сумі 5 029,15 євро (№№ 1-4 та частина № 5 платежів за графіком), що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками.

Отже, несплаченими залишились вартість предмета лізингу у сумі 108 976,42 євро та винагорода (комісія) лізингодавцю у сумі 1 834,43 євро, що разом складає 110 810,85 євро.

Таким чином судом встановлено, що у відповідача-1 виникла основна заборгованість за договором лізингу на суму 110 810, 85 євро, еквівалент якої позивач визначив у гривні - 4 188 073,91 грн. (згідно із заявою про збільшення позовних вимог).

Водночас, суд не погоджується з таким еквівалентом вказаного боргу, виходячи з наступного.

Так, при розрахунку суми основного боргу в гривневому еквіваленті позивач застосовує курс 1 євро станом на 01.08.2022 (день, що передує даті складенню заяви про збільшення розміру позовних вимог), який дорівнює 37,7948 грн. Проте, встановлено, що зазначений курс євро до гривні при розрахунку суми основного боргу суперечить умовам пункту 10.3 договору, відповідно до якого лізингодавець має право використовувати міжбанківський курс на дату, що передує даті складення саме позовної заяви.

Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява у даній справі була складена позивачем 23.11.2021, а курс 1 євро у міжбанківський інформаційній системі "УкрДілінг" (httt:/www.udinform.com/), сформований на 16:00 за Київським часом станом на 22.11.2021 року, становить 30,1434 грн.

Отже, за висновком суду заборгованість відповідача-1 за договором лізингу складає 3 340 215,78 грн., виходячи з розрахунку: 110 810,85 євро х 30,1434 грн.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають частковому задоволенню.

Стосовно стягнення 70 % річних у сумі 1 858 265,68 грн., нарахованих відповідно до п. 8.1 договору за несвоєчасну сплату лізингових платежів в порядку ст. 625 ЦК України, суд врахував наступне.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 8.1 договору сторони погодили, що у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 70 відсотків річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених 70 % річних, врахувавши, що курс 1 євро у міжбанківський інформаційній системі УкрДілінг" (httt:/www.udinform.com/), сформований на 16:00 за Київським часом станом на 22.11.2021 року (дата, що передує даті складання позову) становить 30,1434 грн., встановив, що у відповідача-1 наявний борг за 70 % річних у сумі 1 822 051,27 грн.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача-1 про неправомірність нарахування відсотків річних на суму боргу, який виражений у валютному еквіваленті (євро), та зазначає, що частина 2 ст. 625 ЦК України прямо передбачає, що відсотки річних визначаються з простроченої суми, тобто незалежно від валюти боргу. Отже, при обрахунку відсотків річних за основу має братись прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України (вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц).

За таких обставин, загальна сума заборгованості ТОВ "Світ Агротехніки" (відповідача-1), як лізингоодержувача за договором фінансового лізингу № 4АН-21 від 16.04.2021, складає 5 162 267, 05 грн, з яких: борг за лізинговими платежами - 3 340 215,78 грн; борг за 70 % річних - 1 822 051,27 грн.

Щодо вимог про солідарне стягнення вказаної заборгованості з поручителя ( ОСОБА_1 ), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки на підставі п. 2 ст. 554 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що 17.04.2021 між ТОВ "Компанія "Альбіон" (лізингодавець), ТОВ "Світ Агротехніки" (лізингоодержувач) та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений договір поруки № 1П/4АН-21 (далі - договір поруки), предметом якого є зобов`язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, які випливають з договору № 4АН-21 від 16.04.2021.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки у випадку неможливості виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань за основним договором лізингодавець має право на свій розсуд пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя чи лізингоодержувача або обом сторонам одночасно.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами (п. 6.2).

Суд встановив, що вказана порука не є припиненою, а у самому договорі (п. 6.2) сторони визначили, що порука припиняється, якщо лізингодавець протягом 3-х років з дня настання строку виконання зобов`язання за основним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

З огляду на викладене, зважаючи на приписи чинного законодавства та умови договору поруки, суд дійшов висновку, що у поручителя ОСОБА_1 (відповідача-2) виник солідарний з відповідаечм-1 обов`язок сплатити заборгованість, яка виникла за договором лізингу в сумі 5 162 267, 05 грн. (борг за лізинговими платежами - 3 340 215,78 грн та борг за 70 % річних - 1 822 051,27 грн).

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачі-1, 2 доказів, які б підтверджували належне виконання ними своїх зобов`язань зі сплати лізингових платежів (вартості предмета лізингу та винагороди (комісії)) у сумі 5 162 267, 05 грн. суду не надали, доводів позивача не спростували, відтак, суд вважає, що позов про солідарне стягнення заборгованості з ТОВ "Світ Агротехніки" та ОСОБА_1 є обґрунтованим, проте, підлягає задоволенню у встановленій судом сумі.

Отже, позов ТОВ "Компанія "Альбіон" підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

У даному випадку витрати позивача складаються із судового збору в сумі 90 281,05 грн. та витрат, пов`язаних з розглядом справи, - в сумі 45 000,00 грн., заявлених позивачем до стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 45 000,00 грн, з яких: гонорар за надання правничої допомоги - 25 000,00 грн. та "гонорар успіху" адвоката - 20 000,00 грн, позивач долучив копії:

- ордеру серія АЕ № 1106335 від 23.11.2021 про надання правничої допомоги ТОВ "Компанія "Альбіон" адвокатом Талоконовим К.;

- договору про надання правничої допомоги № 1/02-19 від 27.02.2019, укладеного ТОВ "Компанія "Альбіон" з АБ "Талаконова Кирила";

- додаткової угоди № 28 від 17.11.2021 до цього договору (з урахуванням внесених змін від 22.12.2021), у якій сторони погодили надання правничої (правової) допомоги бюро у спорі про стягнення з ТОВ "Світ Агротехніки" та ОСОБА_1 на користь ТОВ "Компанія "Альбіон" заборгованості за договором фінансового лізингу № 4АН-21 від 16.04.2021 та договором поруки № 1П/4АН-21 від 17.04.2021 (п. 1). У цій же додатковій угоді сторони погодили, що винагорода адвоката за надану клієнту правову допомогу складається із двох частин - з гонорару за надання правничої допомоги у сумі 25 000,00 грн. та "гонорару успіху" у сумі 20 000,00 грн., що разом становить 45 000,00 грн.

Дослідивши зазначені докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Однак, вирішуючи питання щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги на загальну суму 45 000, 00 грн, суд врахував наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи.

У даному випадку суд враховує наступні критерії визначення розміру витрат на правову допомогу: розгляд справи у загальному позовному провадженні з викликом учасників справи з огляду на ціну позову; характер спірних відносин та значення справи для сторін, кількість наданих суду пояснень та доказів представником позивача, обсяг виконаної адвокатом роботи під час підготовки позову та інших заяв по суті позову; формування та викладення позиції представником позивача на доводи відповідачів, кількість судових засідань, місцезнаходження адвоката у місті Дніпро та його участь у судових засіданнях по справі.

У той же час, суд приймає до уваги те, що "гонорар успіху» є лише складовою гонорару адвоката, а не окремим видом правничої допомоги (вказане узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18); справа не є складною, а підготовка заяв по суті позову, як і сам позов, а також формування правової позиції представником позивача не зайняли великого обсягу правових знань та часу у адвоката, враховуючи наявність інших подібних справ за спірними правовідносинами лізингу та поруки, що вже були предметом розгляду Господарського суду міста Києва за вимогами ТОВ "Компанія "Альбіон" до ТОВ "Світ Агротехніки" та ОСОБА_1 , та прийняття судом рішень на користь позивача про їх задоволення (не менше 7 справ), при цьому нових (відмінних) доказів на підтвердження позивачем своєї позиції у даній справі позивачем не надано. Також суд зважає на ту обставину, що під час розгляду справи судом не проводились додаткові процесуальні дії.

Крім того, суд враховує заперечення відповідача-1 проти стягнення витрат на правничу допомогу, в якій він, посилаючись на практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини з цього питання, вказав, що витрати на правову допомогу повинні бути співмірними, підтвердженими належними та допустимими доказами; має враховуватись складність справи, кваліфікація і досвід адвоката.

Отже, з метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатським бюро та заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, суд вважає за доцільне встановити розмір судових витрат ТОВ "Компанія "Альбіон" на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн. та покласти їх на відповідачів.

Стосовно доводів позивача про те, що гонорар адвоката не може бути зменшений судом, з огляду на його погодження сторонами у договорі про правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Дослідивши зміст пунктів 2, 3 додаткової угоди (зі змінами) до договору про надання правової допомоги гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, тобто є платою за виконану адвокатом роботу/надані послуги. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.07.2022 у справі № 903/781/21.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив, що умови договору такого роду (гонорар адвоката), зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 08.02.2022 у справі № 910/20792/20, у постанові від 27.09.2022 у справі № 910/3547/21, при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатом таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За таких обставин, суд користується своїм правом на зменшення розміру вартості правничої допомоги, понесеної позивачем, встановивши її на рівні 25 000,00 гривень.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18, якою визначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 90 281,05 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн. покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у зв`язку із частковим задоволенням позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості у сумі 6 018 736,61 грн. задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" (41400, Сумська обл., м. Глухів, вул. Терещенків, буд. 44, ідентифікаційний номер 36947647) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (49083, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 31Д, ідентифікаційний код 35396734) основний борг у сумі 3 340 215 (три мільйона триста сорок тисяч двісті п`ятнадцять) грн. 78 коп., 70 % річних у сумі 1 822 051 (один мільйон вісімсот двадцять дві тисячі п`ятдесят одна) грн. 27 коп., витрати на правничу допомогу у сумі 21 442 (двадцять одна тисяча чотириста сорок дві) грн. 49 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 77 434 (сімдесят сім тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 01 коп.

У решті вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" - відмовити.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 26 січня 2023 року.

Повний текст рішення складений 8 лютого 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.