ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2023м. ДніпроСправа № 904/4290/22

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату акціонерного товариства "Укргазвидобування", с. Базилівщина Машівського району Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг", м. Дніпро

про стягнення 374 313,50 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Секретар судового засідання Бочарова М.О.

Представники сторін

від позивача: Балабанов Геннадій Леонідович, довіреність № 2-1095д від 05.12.2022 адвокат

від відповідача: Лагода Олена Анатоліївна, ордер серії АЕ № 1136355 від 14.12.2022 адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату акціонерного товариства "Укргазвидобування" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" на свою користь 270 748,50 грн пені та 103 565,00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань за своєчасну поставку товару відповідно до умов договору поставки № 44/11-22 від 01.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 14.12.2022.

13.12.2022 від представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату акціонерного товариства "Укргазвидобування" надійшло клопотання в якому просить підготовче засідання, яке призначене на 14.12.2022 проводити без участі представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату акціонерного товариства "Укргазвидобування".

У судове засідання, яке відбулося 14.12.2022 з`явився представник відповідача, представник позивача не з`явився.

У судовому засіданні представник відповідача подав клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до 21.12.2022, яке мотивоване тим, що про ухвалу господарського суду у цій справі дізнався 06.12.2022, у зв`язку з ракетними атаками та постійним вимкненням електропостачання підготовка відзиву на позов утруднена.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2022 продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" строк на подання відзиву на позов до 21.12.2022; відкладено підготовче судове засідання у справі на 10.01.2023.

22.12.2022 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" надійшов відзив на позов, в якому просить у задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій за договором відмовити повністю.

В обґрунтування свого відзиву відповідач вказує, що звертався до позивача з листом від 09.03.2022 в якому повідомляв про настання форс-мажорних обставин разом з листом Торгово-промислової палати.

Листом від 30.03.2022 № 008.1.36-008.1.1-3-377 позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду до договору для продовження терміну дії договору та строку поставки товару за даним договором на 60 діб. Крім того, позивач вимагав внести зміни в термін дії банківської гарантії №203332-Г-5410 від 29.12.2021, виданої Акціонерним Товариством "БАНК СІЧ", строком дії до 11 липня 2022 року, що є необхідною умовою чинності договору, відповідно до умов п. 10.2 вказаного договору.

В листі позивача була вимога направити підписану угоду та внести зміни до банківської гарантії до 31.03.2022, але при цьому, з боку позивача додаткова угода, направлена відповідачу, підписана не була, що унеможливлювало в свою чергу підписання банківської гарантії, оскільки підставою внесення змін до угоди про банківську гарантію є підписана сторонами угода щодо основного зобов`язання. 05.04.2022 відповідачем на адресу позивача було направлено електронний лист та копію підписаної угоди. Відповідач в свою чергу угоду не підписав у зв`язку із пропущенням строків відповіді (копія електронного листа надається). Таким чином відповідач вважає, що позивач поставив відповідача в ситуацію правової невизначеності, в умовах нестабільної роботи підприємства у зв`язку із військовою агресією висунув категорично неприйнятні умови щодо строків підписання додаткової угоди, які неможливо було виконати. У зв`язку із тим, що дія обставин непереборної сили не припинилася, при цьому позивачем було повідомлено про намір звернення банківської гарантії до виконання.

Відповідач також зазначає, що місцем поставки товару відповідно до Специфікації №1 договору поставки товару №44/11-22 від 01.02.2022 р. сторони погодили склад ШВПГКН Харківська область, Балаклійський р-н, с. Андріївка, вул. Першотравнева, 141. Починаючі з 24 лютого 2022 року в Харківській області, зокрема Балаклійському районі області велися бойові дії (Ізюмський напрямок). З початку березня ці райони області були окуповані військовими формуваннями російської федерації. Наказом міністерства реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75, Балаклійська територіальна громада Ізюмського району відноситься до таких, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Вимагаючи виконання зобов`язання покупець не міг не бути обізнаний про небезпечну військову ситуацію в місті поставки товару, яка унеможливлює виконання зобов`язання. Таким чином відповідач був поставлений в умови правової невизначеності, при цьому за ним залишилося зобов`язане яке він в силу об`єктивних причин виконати не може. Альтернативних шляхів виконання сторони не погодили. Позивач здійснив формальні заходи щодо врегулювання відносин в умовах воєнного стану.

09.01.2023 від представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату акціонерного товариства "Укргазвидобування" надійшло клопотання в якому просить підготовче засідання, яке призначене на 10.01.2023 проводити без участі представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату акціонерного товариства "Укргазвидобування".

У судове засідання, яке відбулося 10.01.2023 представники сторін не з`явилися.

У підготовчому засіданні 10.01.2023 господарським судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2023 закрито підготовче провадження та призначити справу призначити до розгляду в засіданні на 25.01.2023.

У відповіді на відзив який було направлено на адресу Господарського суду Дніпропетровської області 06.01.2023, позивач не погодився з доводами, викладеними у відзиві, та підтримав заявлені позовні вимоги.

Позивач зазначив, що лист відповідача від 09.03.2022 за №lya/22-0110, яким позивача було повідомлено про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) не містив обов`язкового документа виданого Торгово-промисловою палатою України, який би підтверджував настання таких обставин для ТОВ "Гідротех Інжинірінг".

Крім того, відповідач жодним доказом не довів, що введення по всій території Україні воєнного стану з 24.02.2022 є саме для нього обставиною непереборної сили.

Зауважує й на тому, що позивач зробив все залежне від себе та пропонував відповідачу продовжити термін дії договору та строк поставки товару на 60 днів шляхом підписання додаткової угоди до договору (лист від 30.03.2022 за вих. №008.1.36-008.1.1-3-377) але відповіді на вказаний лист або підписаної додаткової угоди з боку ТОВ "Гідротех Інжинірінг" отримано не було.

При цьому, сам відповідач надає до суду доказ - листування електронною поштою з позивачем, згідно якого тільки 5 квітня 2022 року ним підписана додаткова угода, направлена на електронну адресу позивача, і це при тому, що термін дії поставки №44/11-22 від 01.02.2022 закінчився 31.03.2022.

Також позивач вважає, що посилання відповідача про неможливість підписання додаткової угоди та продовження банківської гарантії у зв`язку з тим, що проект додаткової угоди не був підписаний з боку позивача є нічим іншим, як спроба уникнути відповідальності при неналежному виконанні зобов`язань за договором.

Звертає увагу суду на те, що договір поставки №44/11-22 від 01.02.2022, на підставі якого відповідачу були нараховані адміністративно-господарські санкції, укладався відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

У судовому засіданні, яке відбулося 25.01.2023, оголошена перерва до 31.01.2023.

25.01.2023 через систему "Електронний суд" надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату акціонерного товариства "Укргазвидобування", у якому просить поновити процесуальні строки для подання зустрічного позову та прийняти його до спільного розгляду; визнати припиненим зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" з поставки товару (апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації), що виникло на підставі договору №44/11-22, укладеного 01.02.2022 р. з Акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату акціонерного товариства "Укргазвидобування" у зв`язку із неможливістю його виконання обставин, за які жодна з його сторін не відповідає.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2023 Товариству з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" відновлено у поновленні строку на подання зустрічного позову; зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату акціонерного товариства "Укргазвидобування" про визнання зобов`язання припиненим повернуто без розгляду.

У судовому засіданні, яке відбулося 31.01.2023, оголошена перерва до 10.02.2023.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.02.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача підтримав заперечення на позов.

У судовому засіданні 10.02.2023 оголошені вступна та резолютивна частини.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

01.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" (постачальник) та Акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (покупець) був укладений договір поставки №44/11-22 від 01.02.2022, відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар "Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікакації" (товар), зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Пунктами 1.2, 1.4 договору визначено, що найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна договору вказується у специфікації (далі - специфікація), яка є додатком №1 до договору та є його невід`ємною частиною. Строк поставки товару визначається графіком поставки товару, який є додатком №3 до договору та є його невід`ємною частиною.

Постачальник підтверджує, що укладання та виконання ним цього договору не суперечить нормам чинного законодавства України та відповідає його вимогам (зокрема, щодо отримання всіх необхідних дозволів та погоджень), а також підтверджує те, що укладання та виконання ним цього договору не суперечить цілям діяльності постачальника, положенням його установчих документів чи інших локальних актів.

В пункті 2.1 договору вказано, що постачальник повинен поставити покупцю товар, передбачений цим договором, якість якого відповідає сертифікатам якості або паспортом виробника, Держстандартам, технічним або іншим умовам, які пред`являються до товару даного виду та підтверджується відповідними документами.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору ціна цього договору вказується в специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ.

Загальна ціна договору визначається загальною вартістю товару, вказаного в специфікації до цього договору. У вартість товару включаються: - витрати на пакування та навантаження; - транспортні витрати відповідно до умов поставки, що зазначені у специфікації до даного договору; - витрати на отримання дозвільної документації (у випадку, якщо така вимагається).

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку на оплату (інвойсу) та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування на рахунок постачальника, на умовах зазначених у специфікації.

Згідно з пунктами 5.1, 5.2 договору строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації та графіку поставки до цього договору.

Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання - передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної вважається дата підписання покупцем).

Підпунктом 6.3.1 пункту 6.3 договору на постачальника покладений обов`язок забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Згідно з пунктом 10.1. договору договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності), за умовами надання постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору які відповідають вимогам, вказаним у пункті 10.2 цього договору і діє до 31.03.2022.

Відповідно до пункту 1 специфікації №1 від 01.02.2022 (додаток №1 до договору) загальна вартість товару, що постачається за цією специфікацією складає 1 479 499,98 грн (з ПДВ).

Вартість товару по даній специфікації включає витрати на пакування, завантаження, монтажні матеріали для транспортування, транспортні витрати, витрати отримання сертифікату походження товару, митні витрати понесені постачальником при митному оформлені товару, а також усі мита, податки та інші обов`язкові платежі, які оплачуються постачальником при експорті товару.

Згідно з пунктом 2, підпунктом 10.1 пункту 10 специфікації №1 від 01.02.2022 умови поставки товару: DDP - склад (станція) вантажоотримувача: Філія Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (склад ШВПГКН Харківська область, Балаклійський р-н, с. Андріївка, вул. Першотравнева, 141). Місце поставки - Філія Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства Укргазвидобування(склад ШВПГКН Харківська область, Балаклійський р-н, с. Андріївка, вул. Першотравнева, 141).

В пунктах 3, 4 специфікації №1 від 01.02.2022 вказано, що строк поставки товару: згідно графіку поставки.

Умови та строки оплати: оплата по факту поставки протягом 30 календарних днів з дати підписання видаткової накладної або акту приймання-передачі товару.

Згідно з Графіком поставки від 01.02.2022 (додаток №3 до договору) строк поставки товару становить не пізніше 80 календарних днів з дати підписання договору. До 30.03.2022.

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату акціонерного товариства "Укргазвидобування" посилається на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" зобов`язань за договором поставки №44/11-22 від 01.02.2022 в частині поставки товару та просить стягнути з відповідача на свою користь 270 748,50 грн. пені та 103 565,00 грн. штрафу, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 270 748,50 грн. пені та 103 565,00 грн. штрафу за не поставку товару за договором поставки №44/11-22 від 01.02.2022.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору поставки №44/11-22 від 01.02.2022, строк дії договору, порядок та строки поставки товару, наявність / відсутність прострочення у здійсненні поставки за договором, наявність / відсутність підстав для стягнення пені та штрафу за не поставку товару.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з Графіком поставки від 01.02.2022 (додаток №3 до договору) строк поставки товару становить не пізніше 80 календарних днів з дати підписання договору. До 30.03.2022.

Таким чином, строк поставки товару за договором настав 22.04.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" зобов`язання за договором поставки №44/11-22 від 01.02.2022 в частині поставки товару не виконало, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Заперечуючи проти наявності підстав для застосування штрафних санкцій за порушення строків поставки товару, відповідач посилався на наявність форс-мажорних обставин.

Посилаючись на пункти 8.1. договору від 01.02.2022, листом від 09.03.2022 відповідач повідомив позивача про неможливість виконання зобов`язань за договором від 01.02.2022 у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин.

Відповідно до пункту 7.9 договору у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача на свою користь 270 748,50 грн. пені за період з 23.04.2022 по 22.10.2022 та 103 565,00 грн. штрафу (7% від вартості непоставленого товару).

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, є можливим, оскільки суб`єкти господарських відносин наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення при укладанні договору санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня та штраф застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.09.2019 у справі №904/5770/18.

За приписами пункту 8.1. договору сторони звільняться від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна).

Відповідно до пункту 8.4 договору у разі, коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 60 днів, кожна зі сторін має право розірвати цей договір шляхом направлення повідомлення про відмову від договору в односторонньому порядку з наданням документу, виданого Товарно-промисловою палатою України або іншим уповноваженим органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин яким засвідчується існування обставин непереборної сили та те, що такі обставини тривають більше ніж 60 днів поспіль. В такому випадку договір припиняє свою дію з дати зазначеної у повідомленні про відмову від договору, але не раніше дати отримання повідомлення.

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

З наведеного вбачається, що учасник господарського зобов`язання може бути звільнений від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Відповідач також зазначає, що місцем поставки товару відповідно до Специфікації №1 договору поставки товару №44/11-22 від 01.02.2022 сторони погодили склад ШВПГКН Харківська область, Балаклійський р-н, с. Андріївка, вул. Першотравнева, 141. Починаючі з 24 лютого 2022 року в Харківській області, зокрема Балаклійському районі області велися бойові дії (Ізюмський напрямок). З початку березня ці райони області були окуповані військовими формуваннями російської федерації. Наказом Міністерства реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75, Балаклійська територіальна громада Ізюмського району відноситься до таких, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Вимагаючи виконання зобов`язання покупець не міг не бути обізнаний про небезпечну військову ситуацію в місті поставки товару, яка унеможливлює виконання зобов`язання. Таким чином відповідач був поставлений в умови правової невизначеності, при цьому за ним залишилося зобов`язане яке він в силу об`єктивних причин виконати не може. Альтернативних шляхів виконання сторони не погодили. Позивач здійснив формальні заходи щодо врегулювання відносин в умовах воєнного стану.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Згідно з пунктом 2, підпунктом 10.1 пункту 10 специфікації №1 від 01.02.2022 умови поставки товару: DDP - склад (станція) вантажоотримувача: Філія Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (склад ШВПГКН Харківська область, Балаклійський р-н, с. Андріївка, вул. Першотравнева, 141). Місце поставки - Філія Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (склад ШВПГКН Харківська область, Балаклійський р-н, с. Андріївка, вул. Першотравнева, 141).

Таким чином, поставка товару має здійснюватись в с. Андріївка Балаклійського району Харківської області, яке (Андріївська селищна рада) увійшло до складу Донецької селищної ради.

Згідно з наказом Міністерства реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 Донецьку селищну територіальну громаду Ізюмського району Харківської області включено до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року.

Вказаний наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією" Донецька селищна територіальна громада (код UA0092606) визнана територією можливих бойових дій з 24.02.2022.

При цьому господарський суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідач не звертався із пропозицією здійснити поставку на інший склад позивача. Під час розгляду справи представник позивача повідомив, що склад ШВПГКН Харківська область, Балаклійський р-н, с. Андріївка, вул. Першотравнева, 141 весь час з 24.02.2022 і по цей час працює та не перебував ні в зоні бойових дій ні в окупації.

Натомість відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем по договору, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

З урахуванням викладеного господарський суд вважає правомірними позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 270 748,50 грн. пені та 103 565,00 грн. штрафу.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи тощо.

Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та засадах господарського судочинства, визначених статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із частиною 3 статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зокрема, з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд виходить із того, що у принципі добросовісності, а саме: при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з якими здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Сторони є вільними у виборі контрагента, у визначенні умов договору, тощо, що відповідає нормам закону. Добросовісність, розумність та справедливість є засадами зобов`язальних правовідносин і зміст даних принципів полягає у тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб. В свою чергу, добросовісність є внутрішнім критерієм, в той час як справедливість і розумність - зовнішнім або об`єктивним, і зазначені принципи у сукупності є оціночними категоріями цивільного права.

Суд враховує і те, що цивільне законодавство не дає визначення даних принципів, віддаючи це на розсуд сторін зобов`язання, тобто укладаючи угоду сторони повинні керуватись внутрішнім критерієм - добросовісністю по відношенню до контрагента (вчиняти дії таким чином, щоб при цьому не завдавалася шкода, неможливість укладення зобов`язання на засадах обману, насильства, зловживання довірою, дотримуватись правової поведінки суб`єктів зобов`язання, вчиняти всі залежні від сторони зобов`язання дії щодо належного виконання зобов`язання та непорушення прав інших осіб), і виходити з зовнішнього критерію - справедливості та розумності, що виражається в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню, тобто кожна сторона у виконанні цивільно-правових зобов`язань повинна дотримуватись такої поведінки по відношенню до своїх прав і обов`язків, яка б виключала необ`єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов`язання стосовно одна одної.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності. Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Господарський суд враховує, що у специфікації №1 від 01.02.2022 сторони визначили місце поставки - Філія Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (склад ШВПГКН Харківська область, Балаклійський р-н, с. Андріївка, вул. Першотравнева, 141).

Таким чином, поставка товару має здійснюватись в с. Андріївка Балаклійського району Харківської області, яке (Андріївська селищна рада) увійшло до складу Донецької селищної ради.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією" Донецька селищна територіальна громада (код UA0092606) визнана територією можливих бойових дій з 24.02.2022.

Суд об`єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги причини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що за не поставку товару на користь позивача перераховано банківську гарантію, розміщення складу, на який має бути здійснена поставка на території можливих бойових дій з 22.04.2022, дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню з відповідача на 15% та стягнення пені у розмірі 230 136,23 грн. та штрафу у розмірі 88 030,25 грн.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги у розмірі 318 166,48 грн. (230 136,23 грн пеня + 88 030,25 грн. штраф).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача. При розподілі сум судового збору суд враховує, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача без урахування зменшення цих сум.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Укргазвидобування в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" про стягнення 374 313,50 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротех Інжинірінг" (49000, м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 45-Б, ) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ) в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (39420, Полтавська область, Машівський район, с. Базилівщина, вул. Польова, 6, ) 230 136,23 грн. пені, 88 030,25 грн. штрафу, 5 614,70 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.02.2023

Суддя Ю.А. Бажанова