ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"30" січня 2023 р. Справа№ 873/129/22

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Шаптала Є.Ю.

при секретарі Токаревій А. Г.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 30.01.2023.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заяву ОСОБА_1

про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.08.2022 у третейській справі №34/22 (суддя третейського суду - Мамченко Ю.В.)

у справі №873/129/22

за позовом Акціонерного товариства "Райфайзен Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВО ВАДІС", ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Акціонерного товариства "Райфайзен Банк" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВО ВАДІС", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.08.2022 у третейській справі №34/22 позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВО Вадіс" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "КВО Вадіс" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" заборгованість за Кредитним договором №011/0046/01074102 від 29.04.2021 року у сумі 573 672 гривень 96 копійок.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "КВО Вадіс" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" третейський збір на суму 6136 гривень 7 копійок, по 3068 гривень 36 копійок з кожного.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням третейського суду, ОСОБА_1 05.12.2022 звернувся із заявою до Північного апеляційного господарського суду про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.08.2022 у третейській справі №34/22, в якій просить суд скасувати частково вказане рішення, в частині стягнення солідарно з ТОВ "КВО ВАДІС" та ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованість за Кредитним договором №011/0046/01074102 від 29.04.2021 року у сумі 573 672, 96 грн. та третейського збору у сумі 6136,73 грн, по 3068,36 грн з кожного, - стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №873/129/22 за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.08.2022 у третейській справі №34/22 передано на розгляд судді Шапталі Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.08.2022 у третейській справі №34/22.

Розгляд справи №873/129/22 за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.08.2022 у третейській справі №34/22 призначено на 18.01.2023.

Витребувано у Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" оригінали матеріалів третейської справи №34/22 за позовом Акціонерного товариства "Райфайзен Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВО ВАДІС", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, для огляду.

20.12.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов лист з додатками Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" з приводу надання витребовуваних документів із зазначенням, що 26.10.2022 третейська справа № 34/22 була направлена до Північного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали судді Тарасенко К.В.

26.12.2022 через канцелярію суду від заявника надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

28.12.2022 на запит судді Шаптали Є.Ю. суддею Тищенко А.І. надано матеріли третейської справи № 34/22 для розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.08.2022 у третейській справі №34/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.01.2023 відмовлено в задоволенні клопотання заявника про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

18.01.2023 через канцелярію суду від позивача у третейській справі надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Третейського суду, за текстом якого останній просив відмовити у задоволенні заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" 29.08.2022 у третейській справі №34/22 та залишити це рішення без змін. Зокрема, зазначив, що посилання в Договорі поруки на Кредитний договір, який містить умови про третейський розгляд спору є третейською угодою за умови, що договір укладено в письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Враховуючи характер фінансової поруки (похідний, залежний від основного зобов`язання), до умов Договору поруки відноситься й п. 11.4 Кредитного договору, а також позивач просив розглядати справу без участі представника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 відкладено розгляд справи на 30.01.2023.

27.01.2023 через канцелярію суду від Акціонерного Товариства "Райфайзен Банк" надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

В судове засідання 30.01.2023 з`явився представник заявника та просив задовольнити заяву про скасування рішення третейського суду.

Представник позивача у третейській справі в судове засідання 30.01.2023 не з`явився.

Судом апеляційної інстанції враховано заяви позивача про розгляд справи без участі представника.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 354 ГПК України неявка у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду заяви. Відтак, оскільки подальше відкладення може призвести до затягування розгляду заяви, ухвала приймається за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Заслухавши пояснення представника відповідача у третейській справі, розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, з`ясувавши повно та всебічно фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку про задоволення заяви про скасування рішення третейського суду.

За змістом ч. 1 ст. 346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права та (або) обов`язки, мають право звернутись до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Положеннями ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" також встановлено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Перелік підстав, за наявності яких може бути оскаржено та скасовано рішення третейського суду, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Положеннями ч. 1 ст. 5 згаданого Закону визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб; справ, пов`язаних з державною таємницею; справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; справ у спорах, що виникають з трудових відносин; справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств; інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб`єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Положення вказаної статті містять вичерпний перелік справ (спорів), які не підвідомчі третейським судам.

Разом з цим, положеннями ч. 1 ст. 22 ГПК України визначено, що спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті.

За приписами ст. 12 Закону України "Про третейські суди" (в редакції, чинній на момент укладення відповідних договорів) третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Як встановлено судом, 29.04.2021 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КВО ВАДІС" укладено Кредитний договір №011/0046/01074102, за умовами п. 1.1 якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 570 000,00 грн., а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Кредитним договором.

Положеннями п. 1.3 Кредитного договору сторони погодили кінцевий термін погашення кредиту - 29.04.2024 або іншу дату, визначену відповідно до п.5.4 або ст. 8 Договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити сплату заборгованості за Кредитним договором в повному обсязі).

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору кредит надається позичальнику на розвиток бізнесу, а саме: фінансування витрат, пов`язаних з веденням господарської діяльності Позичальника, за винятком та надання або повернення фінансової допомоги, внесків до статутного фонду, благодійних внесків, виплат дивідентів.

Згідно п. 2.1 Кредитного договору протягом строку фактичного користування кредитом до кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного п.1.3 цього договору включно Позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 19.35% річних.

За умовами п. 5.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному цим договором.

Позичальник здійснює згідно п.п. 5.2,5.3 Кредитного договору повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його використання. Позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 29 числа (далі - дата платежу), та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі.

Сторони погодили (п. 11.4 Кредитного договору), що всі спори між ними, які виникають за цим договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (далі - Третейський суд). В разі виникнення спору між сторонами та його розгляду Третейським судом, такий розгляд буде здійснюватися згідно з Регламентом Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу", підписанням Договору кожна із сторін засвідчує, що ознайомилася з Регламентом та іншою інформацією про Третейський суд станом на день укладення цього договору на сайті Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" за зазначеною в цьому пункті адресою.

Сторони погодились, що третейський розгляд спору здійснюється Третейським судом у складі одноособового третейського судді, який призначається в порядку та у строки, передбачені відповідним регламентом. У разі виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням, або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України.

Посилаючись саме на цей пункт Кредитного договору щодо наявності третейського застереження, позивач й звернувся з відповідним позовом до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" з позовом до відповідачів 1-2 про солідарне стягнення заборгованості.

Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 29.04.2021 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №011/0046/01074102/1, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, в тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Положеннями п. 2.1 вказаного Договору поруки сторони погодили, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, кредитор набуває права вимоги від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель зобов`язаний виконати вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення ухвалено у спорі, який виник з підстав невиконання відповідачем-1 своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та підтвердженої заборгованості за кредитом, тобто позовні вимоги обґрунтовано наявністю укладеного між позивачем та відповідачем-1 Кредитного договору №011/0046/01074102 від 29.04.2021, факту виконання позивачем зобов`язань за цим договором у вигляді надання кредитного ліміту, непогашення кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю "КВО ВАДІС", а також наявністю, зокрема, укладеного з відповідачем-2 Договору поруки № 011/0046/01074102/1 від 29.042021.

Разом з цим, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення Третейського суду в частині солідарного стягнення відповідач-2 посилався на те, що предметом спору у справі № 34/22 виступали різні самостійні договірні відносини - між кредитором і боржником та між кредитором і поручителем - за різними самостійними основними договорами. При цьому, умови укладеного кредитором з відповідачем-2 Договору поруки не містять третейського застереження, відтак, в оскаржуваному рішенні третейського суду вирішено питання, яке виходить за межі третейської угоди, укладеної між позивачем та відповідачем-1, що є безумовною підставою для скасування даного рішення.

Як вбачається з тексту укладеного з відповідачем -2 Договору поруки, останній не містить третейського застереження, а відтак, враховуючи вимоги чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку, що спір між банком і поручителем про стягнення заборгованості за Кредитним договором не підвідомчий третейському суду, відтак рішення третейського суду підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог до відповідача-2 на підставі п.1 ч.2 ст.350 ГПК України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 03.12.2019 у справі №876/42/19, від 18.11.2020 №876/51/20, від 08.04.2021 у справі № 876/79/20 та від 21.04.2021 у справі №876/73/20.

Посилання позивача на те, що відповідач-2 ознайомлений зі всіма умовами Кредитного договору, оскільки, зокрема, 29.04.2021 підписав від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "КВО ВАДІС" Кредитний Договір відхиляються судом, адже в даному випадку ОСОБА_1 виступав як уповноважена особа (директор) Товариства з обмеженою відповідальністю "КВО ВАДІС", а не як самостійна сторона правочину, в якому міститься відповідне третейське застереження про можливість розгляду вищезгаданого спору третейським судом.

З при воду зазначення заявником у заяві підстав для скасування частково рішення третейського суду, як такого, що прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішено питання, які виходять за межі третейської угоди (п.2 ч.2 ст.350 ГПК України), в даному випадку суд керується принципом Jura novit curia (суд знає закон), відповідно до якого з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

За приписами ч. 6 ст. 349 ГПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право: постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 351 ГПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

З огляду на наведене та за наявності визначених п. 1 ч. 2 ст. 350 ГПК України та ст. 51 Закону України "Про третейські суди" підстав для скасування рішення третейського суду, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.08.2022 у справі №34/22 в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №011/0046/01074102 від 29.04.2021 в сумі 573 672,96 грн.

Судовий збір, сплачений заявником при поданні заяви про скасування рішення третейського суду на підставі приписів чинного ГПК України підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 234, 349-351 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.08.2022 у третейській справі №34/22 - задовольнити.

2. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.08.2022 у третейській справі №34/22 скасувати в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №011/0046/01074102 від 29.04.2021 в сумі 573 672,96 грн.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ідентифікаційний код 14305909) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) 1 240 (одну тисячу двісті сорок) грн. 50 коп. судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду.

4. Видачу наказу здійснити після набрання судовим рішення законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішень суду першої інстанції. Ухвала суду у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.02.2023.

Суддя Є.Ю. Шаптала