УХВАЛА

15 лютого 2023 року

м. Київ

cправа № 914/258/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.01.2022

та рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2020

у справі № 914/258/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КСФ Груп"

до Національного університету "Львівська політехніка"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях;

2) Міністерства освіти і науки України;

3) Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк",

про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов`язання демонтувати аварійну будівлю,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2020 у справі № 914/258/20, подана безпосередньо до Суду 31.01.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду від 31.01.2023 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ О.В., Волковицька Н.О.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та дослідивши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Суду держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17.01.1970, п. 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. п.п. 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, п.п. 37 - 38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

В свою чергу, принцип правової визначеності є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч. 1 ст. 17 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 293 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення непереборної сили.

Суд зазначає, що ч. 4 ст. 293 ГПК України передбачені два виключні випадки, за відсутності яких, суд касаційної інстанції незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Таким чином, встановлене процесуальним законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної ст.129 Конституції України.

Статтею 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Західного апеляційного господарського суду у справі № 914/258/20 ухвалена 17.01.2022, до реєстру надіслана судом 26.01.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ГПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Таким чином останній день оскарження постанови за приписами частини ч. 4 ст. 293 ГПК України припадає на 18.01.2023.

Однак, касаційна скарга як зазначено вище, подана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - 31.01.2023, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

В тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що річний строк після складання повного тексту постанови, протягом якого може бути подана касаційна скарга спливає 31.01.2023, запровадженням воєнного стану в Україні з 24.02.2022, який продовжує діяти до 19.02.2023 та початком процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 25.02.2022.

Водночас скаржник вказує на те, що повний текст постанови Західного апеляційного господарського суду складено та отримано Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" 31.01.2022, а тому річний строк після складання повного тексту постанови не минув.

При цьому заявник посилається на п. 2 ч. 4 ст. 293 ГПК України, тобто пропуск строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення непереборної сили.

Підсумовуючи викладене, скаржник просить суд визнати наведені вище обставини, як поважні причини пропуску строку на подання касаційної скарги до Верховного Суду та здійснити його поновлення.

Колегія суддів, розглянувши наведені скаржником обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження, дійшла висновку, що обставини, зазначені у клопотанні, не можуть вважатися обставинами непереборної сили з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 у справі "Устименко проти України", суд зазначив, що задовольнивши клопотання про поновлення процесуального строку, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежившись вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, національним судом було порушено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зі змісту оскаржуваної постанови Західного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 у справі № 914/258/20 убачається, що Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" було скаржником в суді апеляційної інстанції, а також те, що в судовому засіданні 17.01.2022 під час оголошення постанови був присутній представник Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - адвокат Гриба Ю.М.

За змістом ч. 1 ст. 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Отже, скаржнику Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" в особі його представника Гриби Ю.М. достеменно було відомо про результати розгляду його апеляційної скарги.

Оскаржувана постанова Західного апеляційного господарського суду була проголошена 17.01.2022, а тому строк на її оскарження закінчився 07.02.2022.

Суд враховує, що повний текст постанови, оприлюдненої в Єдиному державному реєстрі судових рішень 27.01.2022, скаржником отримано 31.01.2022, а отже відповідно до приписів ч. 2 ст. 288 ГПК України скаржник мав право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження до 20.02.2022 включно.

Касаційну скаргу подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 31.01.2023, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Водночас посилання скаржника на складання повного тексту постанови Західного апеляційного господарського суду та його отримання Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" 31.01.2022, у зв`язку з чим, на думку скаржника, річний строк після складання повного тексту постанови не минув, Суд оцінює критично, оскільки як зазначалося вище відповідно до ч. 4 ст.293 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

У даному випадку датою складання повного тексту постанови Західного апеляційного господарського суду є 17.01.2022, а не 31.01.2022 (дата отримання скаржником повного тексту постанови) як стверджує Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк", а тому річний строк, протягом якого скаржник мав право на касаційне оскарження сплив 18.01.2023.

Також саме лише посилання скаржника на введення на території України воєнного стану не є безумовним доказом наявності обставин непереборної сили.

Верховний Суд наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого строку.

Проте, скаржником у клопотанні про поновлення строку не зазначено, які саме обставини унеможливили подати касаційну скаргу в межах річного строку.

Крім того, посилання скаржника на початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" з 25.02.2022 не підтверджують відсутність можливості здійснення та обмеження реалізації процесуальних прав та обов`язків скаржника, зокрема щодо оскарження судового рішення в передбаченому ГПК України порядку та не можуть свідчити про пропуск строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення непереборної сили.

Наведені скаржником доводи про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не дають достатніх підстав для визнання їх об`єктивно непереборними та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, оскільки обставини зазначені скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження поряд з поважними причинами пропуску строку носять виключно суб`єктивний характер і залежали тільки від скаржника в період з 31.01.2022 (дата отримання повного тексту постанови) до 31.01.2023.

Будь - яких доводів та доказів наявності обставин непереборної сили за період з 31.01.2022 по 31.01.2023 скаржником не зазначено.

Отже, скаржник у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не обґрунтував наявності виключних випадків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 293 ГПК України, пропуску строку на звернення з касаційною скаргою після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Поновлення Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2020 у справі № 914/258/20 матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у принцип правової визначеності, порушуватиме права інших учасників провадження на справедливий судовий розгляд в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2020 у справі № 914/258/20, оскільки вона подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення апеляційного господарського суду, а наявність випадків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 293 ГПК України скаржником не доведено.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 288, 293 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2020 у справі № 914/258/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.