ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м.Дніпро Справа № 908/2335/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.11.2022 року у справі №908/2335/22 (суддя Ярешко О.В.)

за позовом: Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Якова Новицького, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах

позивач-1: Запорізька обласна державна адміністрація (пр. Соборний, буд. 164, м. Запоріжжя, 69107)

позивач-2: Державне підприємство Місцеві дороги Запорізької області (вул. Поштова, буд. 159-Б, м. Запоріжжя, 69095)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут Запорізький промбудпроект (пр. Соборний, буд. 158, м. Запоріжжя, 69005)

про стягнення 66 015,18 грн,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2022 року до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 52-8105вих-22 від 16.11.2022 року) Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах, - позивач-1: Запорізька обласна державна адміністрація, позивач-2: Державне підприємство Місцеві дороги Запорізької області до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут Запорізький промбудпроект про стягнення на користь Державного підприємства Місцеві дороги Запорізької області штрафних санкцій у вигляді пені у розмірі 66 015,18 грн. за несвоєчасне виконання договору № 18/08-Люб від 18.08.2021 року про закупівлю робіт з розробки проектної документації про об`єкту Капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення О080618 Гуляйполе Любимівка Старомлинівка, км 26+240 км 38+800 (71320000-7 послуги з інженерного проектування).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.11.2022 року у справі №908/2335/22 позовну заяву повернуто скаржнику на підставі п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала обгрунтована тим, що в порушення прямої заборони, наведеної в абз. 3 ч. 3 ст.23 Закону України Про прокуратуру, даний позов заявлений прокурором в інтересах Державного підприємства Місцеві дороги Запорізької області, яке не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Не погодившись з ухвалою суду, Вознесенівська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області оскаржила її в апеляційному порядку.

Апелянт зазначає, що ухвала господарського суду Запорізької області від 22.11.2022 року у справі №908/2335/22 винесена передчасно, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права (ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 12, 13 Господарського кодексу України, п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, п. п. 6, 8 ч. 1 ст. 2, ст. 5, п. 7 ч. 5 ст. 22, ч. 1 ст. 23, ч. ч. 1,3 ст. 24-2, ч. З ст. 47 БК України, п. 4 ч. 1 ст. 18, п. 8 ч. 1 ст. 20 Закону України Про місцеві державні адміністрації, ст. 2, п. 2 ч. 4, ч. ч. 8, 9 ст. З Закону України Про джерела фінансування дорожнього господарства України, ст. 6 Закону України Про автомобільні дороги, ст. 23 Закону України Про прокуратуру, п. 3.1.4, п. 3.2. Державного класифікатора України ДК 002:2004, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 № 97 та порушення норм процесуального права - ст. ст. 53, 174 ГПК України, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. 280 ГПК України є підставою для його скасування з направленням справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що:

- у цій справі прокурором пред`явлений позов, зокрема, на захист порушених майнових інтересів держави у сфері використання бюджетних коштів, а саме бюджетних коштів, виділених як субвенція для забезпечення виконання функцій держави, зокрема, у напрямку фінансування будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Запорізькій області, у тому числі проектно-вишукувальних, науково-дослідних робіт;

- стягнуті штрафні санкції за порушення відповідачем умов договору №18/08-Люб від 18.08.2021 року, незважаючи на їх зарахування на рахунки ДП Місцеві дороги Запорізької області, відносяться до джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів державного дорожнього фонду та у подальшому будуть спрямовані на забезпечення витрат, пов`язаних з реконструкцією, ремонтом і утриманням автомобільних доріг загального користування області.

Апелянт вважає, що суд вищезгадані обставини не врахував.

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу, справу №908/2335/22 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП Місцеві дороги Запорізької області підтримує доводи скаржника. Вказує, що висновок суду про те, що позивач-2 не є суб`єктом владних повноважень, а прокурор не має підстав для звернення з позовом, є помилковим. Позивач-2 здійснює делеговані йому державою функції суб*єкта владних повноважень замовника робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення відповідно до вимог чинного законодавства.

Просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.11.2022 року у справі №908/2335/22 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

27.01.2023 року від ТОВ Проектний інститут Запорізький промбудпроект (через підсиситему Електронний суд) надійшло клопотання, в якому заявник просив надіслати копію апеляційної скарги, поданої заступником керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.11.2022 року шляхом направлення на електронну пошту для підготовки та подання відзиву.

02.02.2023 року Центральним апеляційним господарським судом було направлено копію апеляційної скарги на вказану ТОВ Проектний інститут Запорізький промбудпроект електронну адресу, відповідна довідка долучена до справи.

Станом на дату винесення постанови відповідач надав відзив на апеляційну скаргу. Вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою. Зазначає, що:

- положення статуту ДП Місцеві дороги Запорізької області однозначно вказують на те, що директор державного підприємства має достатньо повноважень щодо укладання договорів та відстоювання прав та законних інтересів очолюваного ним підприємства, в тому числі шляхом звернення до суду з позовом;

- за змістом позовної заяви прокурора прокурор просив стягнути пеню, що не є тотожним стягненню збитків;

- укладений між ДП Місцеві дороги Запорізької області та ТОВ Проектний інститут Запорізький промбудпроект договір №18/08-Люб від 18.08.2021 року по своєму предмету не входить в коло договорів, які контролюються уповноваженим органом управління - Запорізькою обласною державною адміністрацією;

- фактичні обставини справи, а саме: лист ДП Місцеві дороги Запорізької області від 31.08.2022 року на адресу Запорізької обласної прокуратури свідчать про те, що не прокурором виявлено факт заподіяння шкоди державі і необхідності втрутитись у ситуацію, а фінансовий стан державного підприємства, яке не мало коштів на сплату судового збору.

Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.01.2023 року було відкрито апеляційне провадження в порядку письмового провадження. Отже, дана справа розглянута без участі сторін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до матеріалів справи, 18.11.2022 року до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 52-8105вих-22 від 16.11.2022 року) Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Запорізької обласної державної адміністрації (позивач-1), Державного підприємства Місцеві дороги Запорізької області (позивач-2) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут Запорізький промбудпроект про стягнення на користь Державного підприємства Місцеві дороги Запорізької області штрафних санкцій у вигляді пені у розмірі 66015,18 грн. за несвоєчасне виконання договору № 18/08-Люб від 18.08.2021 про закупівлю робіт з розробки проєктної документації про об`єкту Капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення О080618 Гуляйполе-Любимівка- Старомлинівка, км 26+240 - км 38+800 (71320000-7 послуги з інженерного проектування).

Мотивуючи позов, прокурор зазначив, що:

- між Державним підприємством Місцеві дороги Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю Проектний інститут Запорізький промбудпроект укладено договір № 18/08-Люб від 18.08.2021 року про закупівлю робіт з розробки проєктної документації;

- фінансування вказаного договору здійснювалось з обласного бюджету Запорізької області за рахунок субвенції з державного бюджету;

- ТОВ Проектний інститут Запорізький промбудпроект передбачені договором роботи виконані з порушенням строків виконання зобов`язання за договором, внаслідок чого нараховано штрафну санкцію у вигляді пені у розмірі 66015,18 грн., яка заявлена до стягнення на користь Державного підприємства Місцеві дороги Запорізької області.

Обгрунтовуючи наявність підстав для представництва та необхідність захисту інтересів держави, прокурором зазначено, що саме Запорізька обласна державна адміністрація є головним розпорядником коштів державного дорожнього фонду, що спрямовуються на субвенцію з Державного бюджету України місцевим бюджетам на фінансування будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення в Запорізькій області.

У зв`язку з цим, саме на Запорізьку обласну державну адміністрацію покладено обов`язок щодо забезпечення ефективного управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за їх виконанням у зазначеній вище сфері.

Прокурор зазначав, що:

- державне підприємство Місцеві дороги Запорізької області є юридичною особою публічного права, засноване на державній власності та належить до сфери управління Запорізької обласної державної адміністрації;

- згідно листа Державного підприємства Місцеві дороги Запорізької області, останнім заходи позовного характеру щодо стягнення з ТОВ Проектний інститут Запорізький промбудпроект штрафних санкцій не вживались у зв`язку з відсутністю коштів на оплату судового збору;

- відповідно до листа Запорізької обласної державної адміністрації, адміністрацією не вживались заходи судово-претензійного характеру щодо стягнення штрафних санкцій з ТОВ Проектний інститут Запорізький промбудпроект.

Наведені обставини, на думку прокурора, свідчать про невжиття вказаними особами належних заходів щодо захисту інтересів держави з метою повернення бюджетних коштів. Крім того, 16.11.2022 року закінчується позовна давність для пред`явлення вимоги щодо стягнення вказаних вище штрафних санкцій.

На думку колегії суддів суд першої інстанції обгрунтовано, належним чином мотивовано та законно повернув прокурору подану ним позовну заяву, і висновки оскаржуваної ухвали колегія суддів поділяє, не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне:

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

В ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Вказаним законом прямо заборонено здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Отже, за вимогами ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор в позові мав вказати, які інтереси держави він просить захистити, надати докази, що захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади.

В позовній заяві прокурор вказує, що відповідно до листа Запорізької обласної державної адміністрації, адміністрацією не вживались заходи судово-претензійного характеру щодо стягнення штрафних санкцій з відповідача, що свідчить про невжиття позивачем-1 належних заходів щодо захисту інтересів держави з метою повернення бюджетних коштів.

Між тим, предметом заявленого позову є стягнення штрафної санкції - пені, що не є вимогою повернення бюджетних коштів.

Прокурор, обгрунтовуючи свою позицію в необхідності захистити інтереси держави, в позові не зазначає про обізнанність Запорізької обласної державної адміністрації щодо наявності порушення інтересів держави і не здійснення або неналежного здійснення нею захисту цих інтересів.

Стала судова практика свідчить про те, що звернення прокурора до суду в інтересах держави повинно бути попередньо обґрунтованим та містити інформацію щодо порушення інтересів держави та не здійснення або неналежного здійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави чи відсутності такого органу.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вказано вище, прокурор має право подавати позов в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не в будь-якому випадку, а лише, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або ж такий орган взагалі відсутній.

Саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття та розгляду заяви недостатньо. У такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор, який виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Відтак, у кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 Господарського процесуального кодексу України, що і здійснено господарським судом Запорізької області.

Аналіз рішень Європейського суду з прав людини дає підстави стверджувати про усталеність європейської практики щодо участі прокурора в судовому процесі тільки за наявності на це підстав.

Зокрема, ЄСПЛ в низці справ зазначав, що одна лише участь («активна» чи «пасивна») прокурора або іншої особи рівнозначної посади може розглядатися як порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення у справі Martinie v. France, application no. 58675/00, 12.04.2006, § 53,). Оскільки прокурор, висловлюючи думку з процесуального питання, займає одну зі сторін спору, його участь може створювати для сторони відчуття нерівності (рішення у справі Kress v. France, application no. 39594/98, 07.06.2001, § 81; рішення у справі F.W. v. France, application no. 61517/00, 31.03.2005, § 27).

Слід також звернути увагу на позицію ЄСПЛ, відповідно до якої принцип рівності сторін є одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Останній потребує «справедливої рівноваги сторін»: кожна сторона повинна мати розумну можливість надати свою позицію в умовах, які не створюють для неї суттєвих незручностей порівняно з іншою стороною (рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі Yvon v. France, application no. 44962/98, рішення ЄСПЛ від 18.02.1997 у справі Niderost-Huber v. Switzerland, application no. 18890/91, рішення ЄСПЛ від 07.06.2001 у справі Kress v. France, application no. 39594/98).

Згідно з пунктом 2 Рекомендації CM/Rec (2012)11 щодо ролі державних прокурорів за межами системи кримінального судочинства, прийнятій Комітетом міністрів Ради Європи 19.09.2012 (далі - Рекомендація CM/Rec (2012)11), обов`язками повноваженнями прокурора за межами системи кримінального провадження є представництво загальних та громадських інтересів, захист прав людини та основоположних свобод, а також підтримка верховенства права. При цьому обов`язки та повноваження прокурорів за межами кримінального судочинства мають завжди встановлюватися та чітко визначатися у законодавстві (пункт 3 Рекомендації CM/Rec (2012)11).

Отже, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, участь прокурора в судовому процесі повинна бути виправданою та лише з підстав, визначених законодавством.

Колегія суддів звертає також увагу, що позивач-2 є державним підприємством і апелянт не спростував доводи суду, що законом (ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру) прямо передбачено заборону прокурору подавати позови в інтересах державного підприємства.

Згідно листа Державного підприємства Місцеві дороги Запорізької області, на який посилається апелянт, останнім заходи позовного характеру щодо стягнення з ТОВ Проектний інститут Запорізький промбудпроект штрафних санкцій не вживались у зв`язку з відсутністю коштів на оплату судового збору. Наведене додатково підтверджує, що прокурор неправомірно звернувся до суду з даним позовом в інтересах особи, яка має можливість самостійного захисту своїх порушених прав.

Отже, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом законно, обґрунтовано, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.11.2022 року у справі №908/2335/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.А.Верхогляд

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков