ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"14" лютого 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2888/22
Суддя Рога Н.В.
Секретар с/з Богомолова В.С.
Представники сторін:
Від позивача: Підкова Л.В. - на підставі довіреності №07/16/09 від 16.09.2022р.; Ашихмін І.М. - на підставі довіреності від 16.09.2022р. №06/16/09;
Від відповідача: Дударенко С.В. - на підставі ордера серії ВН №1075414 від 22.11.2022р.
В засіданні брали участь:
Від позивача: Підкова Л.В. - на підставі довіреності №07/16/09 від 16.09.2022р.;
Від відповідача: Дударенко С.В. - на підставі ордера серії ВН №1075414 від 22.11.2022р.
СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» (далі - ТОВ «ООЕК»), звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Міського комунального підприємства (далі - МКП) «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 295 818 грн 12 коп.
Ухвалою суду від 07.11.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, судове засідання призначено на 22.11.2022р.
21 листопада 2022р. до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої останній просить суд стягнути з МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 244 129 грн 98 коп.
Протокольною ухвалою від 22.11.2022р. відкладено судове засідання на 07.12.2022р.
01 грудня 2022р. до суду надійшла заява позивача про залучення доказів проведення оплати, а саме: банківської виписки щодо сплати МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» частини заборгованості у розмірі 70 000 грн.
Ухвалою суду від 07.12.2022р. відкладено судове засідання на 09.01.2023р. Ухвалою суду від 09.01.2023р. відкладено судове засідання на 26.01.2023р. о 10:00.
Судове засідання у справі №916/2888/22, призначене на 26.01.2023р. о 10:00, не відбулося у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 26.01.2023р. повідомлено сторін про відкладення розгляду справи на 14.02.2023р.
Позивач - ТОВ «ООЕК», підтримує позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.
Відповідач - МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ», відзив на позовну заяву до суду не надав.
У судовому засіданні, що відбулося 14.02.2023р. представник відповідача позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 174 129 грн 98 коп. визнає, у зв`язку із чим просить суд зменшити на 50% розмір судового збору, що підлягає стягненню.
Позивач у справі вказує, що п.3.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. (далі - Правила, ПРРЕЕ) визначає, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягай згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається в паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформляються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.
Виходячи з положень п.1.2.15 ПРРЕЕ, шляхом споживання електричної енергії та проведення оплат за спожиту електричну енергію, МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» приєдналося до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу, у зв`язку із чим з 01.01.2019р. МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 -ПВЦ у Біляївській дільниці Роздільнянського підрозділу ТОВ «ООЕК».
Позивач зазначає, що відповідно до п.13.1 публічного Договору він укладається на строк, зазначений у комерційній пропозиції, яку обрав споживач. У даному випадку, Споживач- МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» обрав комерційну пропозицію «ПВЦ- Плановий платіж/Б» (додаток 2 до Договору), відповідно до п.12 якої договір укладається на строк до 31.12.2022р., а в частині розрахунків - до повного виконання.
За умовами укладеного Договору ТОВ «ООЕК» продає електричну енергію Споживачу, в останній оплачує вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.
Як зазначає позивач, відповідно до абз. 3 п. 5 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За п.п. 6.1 та п.п. 6.8 п. 6 розділу XII «Кодексу комерційного обліку», що затверджений постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018р., зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.
Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.
На даний час функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своєї ліцензованої діяльності на АТ «ДТЕК Одеські електромережі».
На підставі отриманих даних споживачу було виписано рахунок №06-707/1 від 04.05.2022р. за квітень 2022р. на суму 131 688 грн 14 коп., рахунок №06-707/1 від 06.06.2022р. за травень 2022р. на суму 84 189 грн 42 коп., рахунок №№06-707/1 від 06.07.2022р. за червень 2022р. на суму 79 940 грн 56 коп., а загалом на суму 295 818 грн 12 коп.
Позивач зауважив, що відповідно до п.4 комерційної пропозиції по закінченню розрахункового періоду (місяця) Постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії та надає клієнту рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді. Клієнт здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку, грошовими коштами, на рахунок ТОВ «ООЕК».
За даними позивача станом на 27.10.2022р. заборгованість МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» за спожиту у квітні-червні 2022р. становила 295 818 грн 12 коп, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення цієї заборгованості.
31 жовтня 2022р. відповідач сплатив частину заборгованості у розмірі 51 688 грн 14 коп., що підтверджується банківською випискою, у зв`язку із чим позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог до 244 129 грн 98 коп., які позивач просить суд стягнути з відповідача, посилаючись на положення ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, п.5.2.1 та п.5.5.5. ПРРЕЕ.
Відповідач позовні вимоги визнає у частині заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 174 129 грн 98 коп., посилаючись на оплату заборгованості у розмірі 70 000 грн 21.11.2022р.
Дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, судом встановлено, що взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальниками та споживачами, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. (далі -Правила, ПРРЕЕ).
Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
У відповідності до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» та «Про електроенергетику».
Згідно зі ст. ст. 1, 26 Закону України «Про електроенергетику» постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов`язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.
Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ передбачено, що електрична енергія (активна) - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.
За приписами ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як вбачається з матеріалів справи, шляхом споживання електричної енергії та проведення оплат за спожиту електричну енергію, МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» приєдналося до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу, у зв`язку із чим з 01.01.2019р. МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 -ПВЦ у Біляївській дільниці Роздільнянського підрозділу ТОВ «ООЕК».
За умовами п.13.1 Договору він укладається на строк, зазначений у комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви -приєднання, яка є додатком №1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника.
Додатком 2 до Договору та комерційна пропозиція.
Відповідно до п.5.1 Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.
За умовами п.5.5 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Пунктом 5.6 Договору визначено, що оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.
Згідно п.5.7 Договору оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем.
Згідно ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Відповідно до п.6.2 Договору Споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.
Як вже зазначалося вище, до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.
Отже, підставою для оплати вартості отриманого товару є факт такого отримання.
Пунктом 3.1.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: 1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; 2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; 3) споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; 4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії.
Згідно п. 1.2.5 та п. 3.1.4 ПРРЕЕ для можливості постачати електричну енергію своїм споживачам, постачальник повинен укласти з оператором системи розподілу публічний Договір постачальника про розподіл електричної енергії.
Відповідно до абз. 3 п. 5 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За п.п. 6.1 та п.п. 6.8 п. 6 розділу XII «Кодексу комерційного обліку», що затверджений постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018р., зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.
Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.
На даний час функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своєї ліцензованої діяльності на АТ «ДТЕК Одеські електромережі», яке крім функцій оператора системи розподілу також виконує функції постачальника послуг комерційного обліку (в силу Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р.) та адміністратора комерційного обліку в силу (п.10 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р.).
Відтак, АТ «ДТЕК Одеські електромережі» отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надає цю інформацію Постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці. На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач, та виставляє споживачу рахунки на оплату.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.3-4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
До того ж, 17.10.2019р. набув чинності Закон України від 20.09.2019р. №132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».
Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016р. у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».
На підставі отриманих даних споживачу було виписано рахунок №06-707/1 від 04.05.2022р. за квітень 2022р. на суму 131 688 грн 14 коп., рахунок №06-707/1 від 06.06.2022р. за травень 2022р. на суму 84 189 грн 42 коп., рахунок №№06-707/1 від 06.07.2022р. за червень 2022р. на суму 79 940 грн 56 коп., а загалом на суму 295 818 грн 12 коп.
За приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).
Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватися згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.
Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.
Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до п.4 комерційної пропозиції по закінченню розрахункового періоду (місяця) Постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії та надає клієнту рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді. Клієнт здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку, грошовими коштами, на рахунок ТОВ «ООЕК».
За даними позивача станом на 27.10.2022р. заборгованість МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» за спожиту у квітні-червні 2022р. становила 295 818 грн 12 коп, 31 жовтня 2022р. відповідач сплатив частину заборгованості у розмірі 51 688 грн 14 коп., що підтверджується банківською випискою, у зв`язку із чим позивач зменшив розмір позовних вимог до 244 129 грн 98 коп.
За матеріалами справи, 21.11.2022р. МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» сплатило на користь ТОВ «ООЕК» ще частину заборгованості у розмірі 70 000 грн, що підтверджується банківською випискою та проти чого позивач у справі не заперечує.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
За таких обставин, провадження у даній справі в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості у розмірі 70 000 грн підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Таким чином, розмір заборгованості МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» станом на дату винесення судового рішення становить 174 129 грн 98 коп., що визнається відповідачем у справі.
Враховуючи все викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ООЕК» щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 174 129 грн 98 коп.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.46 ГПК України від відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
На підставі вищенаведеного, враховуючи визнання МКП «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» позовних вимог до початку розгляду справи по суті, з відповідача підлягає стягненню 50% судового збору.
Керуючись ст.ст. 123, 129,130, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд
1. Закрити провадження у справі №916/2888/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» до Міського комунального підприємства «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» у частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 70 000 грн у зв`язку із відсутністю предмету спору.
2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» до Міського комунального підприємства «ТЕПЛОДАРВОДОКАНАЛ» у частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 174 129 грн 98 коп. - задовольнити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 20 лютого 2023 р.

Суддя Н.В. Рога