ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" лютого 2023 р. Cправа № 902/1150/22

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В., при секретарі Московчук Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖАСТ АГРО", вул. Толстого Льва (Шевч., Солом., Голос. р-ни), буд. 63, каб. 209, м. Київ, 03035, код - 41199170

до: Фермерського господарства ТОКАРЧУКА ВОЛОДИМИРА МЕФОДІЙОВИЧА, вул. Булаховського Академіка буд. 2 офіс 5, м. Київ, 03164, код - 34704697

про стягнення 1 914 896,00 грн

В С Т А Н О В И В :

08.11.2022 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 03.11.2022 року) (вх.канц. № 1153/22) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖАСТ АГРО" до Фермерського господарства ТОКАРЧУКА ВОЛОДИМИРА МЕФОДІЙОВИЧА про стягнення 1 914 896,00 грн заборгованості, з яких 1 400 000,00 грн позики, 441 526,00 грн інфляційних втрат та 73 370,00 грн 3% річних за Договором поворотної фінансової допомоги № 285 від 20.08.2020 року.

Ухвалою суду від 14.11.2022 року відкрито провадження у справі № 902/1150/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.12.2022 року.

У судовому засіданні 06.12.2022 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/1150/22 для судового розгляду по суті на 18.01.2023 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 16.12.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

Ухвалою суду 23.01.2023 року повідомлено учасників справи про наступну дату розгляду справи по суті 14.02.2023 року.

Ухвали суду неодноразово надсилались відповідачу засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою місцезнаходження.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.11.2022 року, яка отримана відповідачем (т. 1 а.с. 32), Ухвала від 16.12.2022 року направлені за адресою: вул. Незалежності, буд. 73, смт Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800 (повернута з відміткою про відсутність особи за адресою місцезнаходження (т. 1 а.с. 37).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань судом встановлено, що 26.12.2022 року Фермерським господарством ТОКАРЧУКА ВОЛОДИМИРА МЕФОДІЙОВИЧА змінено адресу місцезнаходження на: вул. Булаховського Академіка буд. 2 офіс 5, м. Київ, 03164 (т. 1 а.с. 55-62).

Тому, судом додатково направлено Ухвалу від 23.01.2023 року на відповідну адресу у м. Києві.

Згідно відомостей сайту ДП «Укрпошта» відправлення не вручено: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси

Отже, сторін завчасно, з дотримання процесуальних строків, визначених ГПК України, повідомлено про розгляд справи.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (Рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (Рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Судом також враховано, що відповідач повинен проявляти достатню зацікавленість та обізнаність щодо перебігу судової справи.

Не вчинення протягом тривалого часу процесуальних дій та не отримання ухвал суду за адресою місцезнаходження свідчить про не зацікавленість відповідача з приводу результатів розгляду справи.

Враховуючи вжиття судом усіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача.

З приводу зміни адреси місцезнаходження відповідача та визначення територіальної підсудності вирішення даного спору, судом враховано, що такі дії було вчинено 26.12.2022 року після відкриття провадження у справі (14.11.2022 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ГПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Оскільки предмет спору не підпадає під визначені ст. 30 ГПК України випадки виключної підсудності, тому судом розглянуто справу по суті.

Позивач, в якості підстави заявлених позовних вимог, посилається на неналежне виконанням відповідачем зобов`язань за Договором поворотної фінансової допомоги № 285 від 20.08.2020 року, в частині повернення наданих коштів.

З метою захисту своїх прав, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з ФГ ТОКАРЧУКА ВОЛОДИМИРА МЕФОДІЙОВИЧА 1 914 896,00 грн заборгованості, з яких 1 400 000,00 грн - сума позики, 441 526,00 грн інфляційних втрат та 73 370,00 грн 3% річних за Договором поворотної фінансової допомоги № 285 від 20.08.2020 року.

Матеріали справи не містять відзиву або іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 20 серпня 2020 року ТОВ "ДЖАСТ АГРО" (Позикодавець) та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ ТОКАРЧУКА ВОЛОДИМИРА МЕФОДІЙОВИЧА (Позичальник) укладено Договір поворотної фінансової допомоги №285.

Відповідно до п. 1.1. Договору позикодавець надає позичальнику позику, який останній зобов`язується повернути у позику у визначений цим договором строк. Позика надається на безвідсотковий (безвідплатній) основі (п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору, строк повернення позики - до 31 грудня 2020 року. Строк може бути продовжений за погодженням сторін.

Позика повертається Позикодавцю на банківський рахунок, у строк вказаний у п. 4.1. цього Договору.

Цей договір набуває чинності з моменту перерахування суми позики Позичальнику і діє до моменту його остаточного виконання (п. 6 Договору).

На підставі п. 7 Договору, за порушення умов цього Договору винна сторона відшкодовує завдані збитки, у тому числі втрачену вигоду, у порядку, передбаченому діючим законодавством (т. 1 а.с. 4, 5).

Позивачем перераховано на користь відповідача згідно платіжного доручення № 171 від 28 серпня 2020 року 667 000,00 грн; платіжного доручення № 670 від 28 серпня 2020 року - 733 000,00 грн (т. 1 а.с. 6, 7).

01.08.2022 року ТОВ «Джаст Агро» направлено відповідачу претензію від 19.07.2022 року про погашення суми заборгованості, які отримано відповідачем 05.08.2022 року (т. 1 а.с. 8-10).

До матеріалів справи не надано відомостей щодо відповіді на претензію або погашення суми заборгованості.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки, відповідачем у визначений договором строк не повернуто суму позики, то відбулося прострочення виконання грошових зобов`язань зі сторони ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА ТОКАРЧУКА ВОЛОДИМИРА МЕФОДІЙОВИЧА.

Отже, суд вважає вимогу позивача про стягнення з 1 400 000,00 грн заборгованості за Договором поворотної фінансової допомоги № 285 від 20.08.2020 року правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її у повному обсязі.

Також, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення 441 526,00 грн інфляційних втрат та 73 370,00 грн 3% річних.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Оскільки п. 4.1. Договору встановлено граничний термін повернення позики 31.12.2020 року, тому прострочення мало місце починаючи з 01.01.2021 року.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми 3% річних, нарахованих на 1 400 000,00 грн за визначений позивачем період з 01.01.2021 по 30.09.2022 рр., отримано 73 413,70 грн, що є більшим за розмір відсотків зазначений у предметі позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки, суд не може самостійно виходити за межі предмету позовних вимог, тому позов в частині стягнення 73 370,00 грн - 3% річних задовольняються у повному обсязі.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми інфляційних втрат, нарахованих на 1 400 000,00 грн за визначений позивачем період з січня 2020 по серпень 2022 рр. судом отримано 441 064,91 грн, що є меншим за розмір (441 526,00 грн), зазначений у предметі позову на 461,09 грн.

Тому, суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат частково, у вірно розрахованому розмірі в сумі 441 064,91 грн та одночасно - відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 461,09 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу на спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов підлягає частковому задоволенню.

Стосовно вирішення питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне призначити окреме судове засідання на підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства ТОКАРЧУКА ВОЛОДИМИРА МЕФОДІЙОВИЧА (вул. Булаховського Академіка буд. 2 офіс 5, м. Київ, 03164, код - 34704697 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖАСТ АГРО" (вул. Толстого Льва (Шевч., Солом., Голос. р-ни), буд. 63, каб. 209, м. Київ, 03035, код - 41199170) 1 400 000,00 грн - основного боргу за Договором поворотної фінансової допомоги № 285 від 20.08.2020 року, 441 064,91 грн - інфляційних втрат, 73 370,00 грн - 3% річних.

3. Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖАСТ АГРО" в частині стягнення з Фермерського господарства ТОКАРЧУКА ВОЛОДИМИРА МЕФОДІЙОВИЧА 461,09 грн інфляційних втрат.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Призначити судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 01.03.2023 року о 09:30 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, зал № 1).

6. Примірник повного судового рішення протягом двох днів з дня складання направити сторонам на офіційні електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення, та засобами електронного зв`язку за електронними адресами: позивачу - ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17 лютого 2023 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (вул. Чехова, 56, м. Вінниця, 21034)