ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" лютого 2023 р. м. Київ Справа № 911/481/23

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за Договором №309503-КС-001 про надання кредиту від 16.05.2021 року у сумі 133509,35 грн., з яких 69497,99 грн. прострочених платежів по тілу кредиту та 64011,36 грн. прострочених платежів по процентах.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за Договором №309503-КС-001 про надання кредиту від 16.05.2021 року у сумі 133509,35 грн.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Заявником зазначено місце проживання боржника АДРЕСА_1 , проте, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, правильним місцем проживання боржника є АДРЕСА_2 .

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявником, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, не вказано вірну адресу боржника.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення 133509,35 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ) у задоволенні заяви б/н від 15.02.2023 року (вх. №907 від 16.02.2023) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) заборгованості за Договором №309503-КС-001 про надання кредиту від 16.05.2021 року у сумі 133509,35 грн., з яких 69497,99 грн. прострочених платежів по тілу кредиту та 64011,36 грн. прострочених платежів по процентах.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць