ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023м. ДніпроСправа № 904/6674/21
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро

до фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни м. Кривий Ріг

про стягнення пені в розмірі 138212грн.62коп., штрафу в розмірі 107283грн.57коп., 3% річних в розмірі 15788грн.04коп., інфляційної складової в розмірі 39027грн.99коп.

представники:

від позивача: Серьогіна С.В., довіреність від 07.12.2022, адвокат;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни з позовом про стягнення пені в розмірі 138212грн.62коп., штрафу в розмірі 107283грн.57коп., 3% річних в розмірі 15788грн.04коп., інфляційної складової в розмірі 39027грн.99коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань зі сплати орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3558-ОД від 21.08.2009.

Наполягаючи на порушенні відповідачем строків сплати орендної плати та посилаючись на пункти 3.6, 3.8, 3.9 договору №12/02-3558-ОД від 21.08.2009, позивач нарахував та заявив до стягнення:

- пеню в розмірі 30407грн.89коп. за загальний період з 11.02.2017 по 11.07.2018, 3%річних в розмірі 3114грн.17коп. за загальний період з 11.02.2017 по 11.07.2018, суму інфляційної складової в розмірі 12343грн.61коп. за загальний період з 11.02.2017 по 11.07.2018, штраф в розмірі 23632грн.93коп. за порушення строків оплати орендної плати за січень - грудень 2017року;

- пеню в розмірі 46642грн.08коп. за загальний період з 11.02.2018 по 11.07.2019, 3%річних в розмірі 3958грн.19коп. за загальний період з 11.02.2018 по 11.07.2019, суму інфляційної складової в розмірі 11629грн.25коп. за загальний період з 11.02.2018 по 11.07.2019, штраф в розмірі 26245грн.32коп. за порушення строків оплати орендної плати за січень - грудень 2018року;

- пеню в розмірі 41872грн.82коп. за загальний період з 11.02.2019 по 11.07.2020, 3%річних в розмірі 4279грн.89коп. за загальний період з 11.02.2019 по 11.07.2020, суму інфляційної складової в розмірі 3320грн.68коп. за загальний період з 11.02.2019 по 11.07.2020, штраф в розмірі 28337грн.21коп. за порушення строків оплати орендної плати за січень - грудень 2019року;

- пеню в розмірі 19289грн.83коп. за загальний період з 11.02.2020 по 30.04.2021, 3%річних в розмірі 4435грн.79коп. за загальний період з 11.02.2020 по 30.04.2021, суму інфляційної складової в розмірі 11733грн.75коп. за загальний період з 11.02.2020 по 30.04.2021, штраф в розмірі 29068грн.11коп. за порушення строків оплати орендної плати за січень 2020року - березень 2021року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 позов прийнятий до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, 17.08.2021 відповідач отримав ухвалу суду від 27.07.2021.

Станом на 27.09.2021 відповідач не надав до суду відзив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 суд ухвалив перейти до розгляду справи №904/6674/21 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 19.10.2021.

Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, 04.10.2021 відповідач отримав ухвалу суду від 27.09.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 зупинене провадження у справі №904/6674/21 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №904/3931/19 та №904/2196/21.

Згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, 01.11.2021 відповідач отримав ухвалу суду від 19.10.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2022 поновлено провадження у справі №904/6674/21 та призначено підготовче засідання на 29.11.2022.

Згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, 29.11.2022 відповідач отримав ухвалу суду від 09.11.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 відкладено підготовче засідання до 14.12.2022.

Поштове відправлення з ухвалою суду від 29.11.2022, що надсилалось на адресу відповідача, повернено підприємством поштового зв`язку із застереженням про відсутність адресата за вказаною адресою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2022 закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.01.2023.

Згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, 18.01.2023 відповідач отримав ухвалу суду від 14.12.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 відкладено судове засідання до 08.02.2023.

Згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, 31.01.2023 відповідач отримав ухвалу суду від 18.01.2023.

На адресу суду 19.01.2023 та 20.01.2023 надходили письмові пояснення позивача щодо строків оплати орендної плати за договором №12/02-3558-ОД від 21.08.2009.

Станом на 08.02.2023 відзив на позов не надходив на адресу суду.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, враховуючи надані пояснення позивачем, суд установив таке.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Дніпропетровській області (далі - орендодавець) та приватним підприємцем Ментій Тетяною Миколаївною (далі - оренда) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №12/02-3558-ОД від 21.08.2009 (далі - договір від 21.08.2009).

Згідно з пунктом 1.1 договору від 21.08.2009 (в первісній редакції) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно будівлю магазину (далі - майно) площею 196,1кв.м, розміщене за адресою м. Кривий Ріг, вул. Літке, 68а, на 1-му поверсі 1-го (будинку, приміщення, будівлі), що перебуває на балансі ДП «Придніпровська залізниця», вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 28.02.2009 і становить 513571грн.

На підставі додаткової угоди від 28.08.2013 були внесені зміни до пункту 1.1 договору від 21.08.2099 та визначено, що вартість майна визначена згідно зі звітом на 20.06.2013 і становить 429851грн.

Пунктом 1.2 договору від 21.08.2009 визначено, що майно передається в оренду з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу промтоварів та продтоварів у тому числі підакцизної групи. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється.

Згідно з пунктом 2.1 договору від 21.08.2009 орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

В матеріалах справи наявний підписаний акт приймання-передачі від 21.08.2009, згідно з яким орендодавець передав орендарю будівлю магазину площею 196,1кв.м.

Пунктом 3.1 договору від 21.08.2009 (в первісній редакції) встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2009року - 8128грн.11коп. Орендна плата за перший місяць оренди серпень 2009року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за липень, серпень.

На підставі додаткових угод від 28.08.2013, від 04.04.2014 (укладених між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Дніпропетровській області та відповідачем) та додаткового договору від 25.10.2016 (укладеного між позивачем та відповідачем) пункт 3.1 договору від 21.08.2009 викладався в новій редакції та доповнений новим абзацом.

Сторонами договору від 21.08.2009 було визначено, що орендна плата визначається відповідно до статті 21 Закону України «про оренду державного та комунального майна» і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2013року - 7760грн.20коп. Орендна плата за перший місяць оренди січень 2014року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень 2014року.

Орендна плата, визначена за домовленістю сторін, з 01.10.2016 становить 15275грн. без ПДВ.

Згідно з пунктом 3.3 договору від 21.08.2009 орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6 договору від 21.08.2009 (в первісній редакції) встановлено, що орендна плата перераховується щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду за який здійснюється платіж до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні:

70% до державного бюджету за місцем реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства, в розмірі 5889грн.88коп.

30% балансоутримувачу - в розмірі 2438грн.52коп.

Відповідно до додаткових угод від 28.08.2013, від 04.04.2014 пункт 3.6 договору від 21.08.2009 виклався в новій редакції.

Так, згідно з пунктом 3.6 договору від 21.08.2009 (в редакції додаткової угоди від 04.04.2014) орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні:

70% до державного бюджету за місцем реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства, в розмірі 5432грн.14коп.;

30% балансоутримувачу - в розмірі 2328грн.06коп.

Викладаючи пункт 3.6 договору від 21.08.2009 в новій редакції, сторони договору виключили з його змісту строк оплати орендної плати.

В пункті 3.8 договору від 21.08.2009 вказано, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до бюджету та балансоутримувачу з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 3.9 договору від 21.08.2009 передбачено, якщо на дату оплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф в розмірі 10% від суми боргу.

Пунктом 10.1 договору від 21.08.2009 (в первісній редакції) було встановлено, що цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 21.08.2009 по 20.08.2010 включно

На підставі додаткових угод від 21.06.2010, від 28.08.2013, від 04.04.2014, від 14.11.2014, від 26.02.2015 (укладених між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Дніпропетровській області та відповідачем) та додаткових договорів від 18.03.2016, від 18.07.2016, від 15.09.2016, від 29.11.2016 (укладених між позивачем та відповідачем) строк дії договору продовжувався та пункт 10.1 договору від 21.08.2009 викладався в новій редакції.

Так, згідно з пунктом 10.1 договору від 21.08.2009 (в редакції додаткового договору від 29.11.2016) цей договір діє з 01.11.2016 до 31.03.2017.

Інші додаткові угоди до договору до матеріалів справи сторонами не долучались.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на відкриті дані з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебували справи:

- №904/4125/18 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» та фізичної особи-підприємця Ментій Т.М. про визнання недійсним додаткового договору від 10.03.2016 до договору №12/02-3558-ОД від 21.08.2009, укладеного між сторонами.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2018 у справі №904/4125/18, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2019 та постановою Верховного Суду від 04.06.2019, позов задоволено повністю. Додатковий договір від 10.03.2016 визнаний недійсним з моменту укладення.

- №904/7826/17 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до фізичної особи-підприємця Ментій Т.М. за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про - стягнення суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 56565грн.59коп. за період січень - травень 2017року за договором №12/02-3558-ОД від 21.08.2009, неустойки в розмірі 64500грн.94коп. за період квітень - травень 2017року; виселення приватного підприємця з нерухомого майна, а саме будівлі магазину (реєстраційний номер 10) загальною площею 196,1кв.м., розміщене за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Літке, буд.68а.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 у справі №904/7826/17, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2020 та постановою Верховного Суду від 30.06.2020, позовні вимоги задоволені частково.

Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Ментій Т.М. на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» суму боргу в розмірі зі сплати орендної плати в розмірі 56565грн.59коп. за період січень - травень 2017року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

- №904/2473/18 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до фізичної особи-підприємця Ментій Т.М. за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про - стягнення суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 168803грн.50коп. за період червень 2017року - лютий 2018року за договором №12/02-3558-ОД від 21.08.2009, неустойки в розмірі 306698грн.14коп. за період червень 2017року - лютий 2018року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2018 у справі №904/2473/18 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Ментій Т.М. на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» суму боргу зі сплати орендної плати в розмірі 168803грн.50коп. за період червень 2017року - лютий 2018року та неустойку в розмірі 306698грн.14коп. за період червень 2017року - лютий 2018року.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2020 скасовано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2018 у справі №904/2473/18 в частині задоволення позовних вимог про стягнення неустойки в розмірі 306698грн.14коп. за період червень 2017року - лютий 2018року.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки в розмірі 306698грн.14коп. за період червень 2017року - лютий 2018року.

- №904/3931/19 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до фізичної особи-підприємця Ментій Т.М. за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про - стягнення суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 384774грн.98коп. за період березень 2018року - липень 2019року за договором №12/02-3558-ОД від 21.08.2009, суми неустойки в розмірі 420791грн.10коп. за період вересень 2018року - липень 2019року, суми боргу з відшкодування витрат на утримання орендованого майна за договором №ПР/ДН-2-16-029/НКМ-В від 01.08.2016.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 у справі №904/3931/19 позовні вимоги задоволені частково.

Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Ментій Т.М. на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» суму боргу зі сплати орендної плати в розмірі 384774грн.98коп. за період березень 2018 року - липень 2019 року, суму боргу з відшкодування витрат на утримання орендованого майна в розмірі 18397грн.25коп. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 у справі №904/3931/19 набуло законної сили 20.01.2022.

- №904/2196/21 за позовом за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до фізичної особи-підприємця Ментій Т.М. про - стягнення суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 384126грн.25коп. за період серпень 2019року - листопад 2020 року за договором №12/02-3558-ОД від 21.08.2009, суми неустойки в розмірі 364802грн.36коп. за період лютий - листопад 2020 року, суми боргу з відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна в розмірі 14695грн.75коп. за договором №ПР/ДН-2-16-029/НКМ-В від 01.08.2016; виселення приватного підприємця із займаного приміщення.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 у справі №904/2196/21, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2022, позовні вимоги задоволені частково.

Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Ментій Т.М. на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» суму боргу зі сплати орендної плати в розмірі 189832грн.05коп. за період серпень 2019 року - лютий 2020 року, неустойку в розмірі 363431грн.82коп. за період березень 2020 року - листопад 2020 року, суму боргу з відшкодування витрат на утримання орендованого майна у розмірі 6135грн.52коп.

Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 у справі №904/2196/21 було встановлено, що договір оренди нерухомого майна від 21.08.2009 №12/02-3558-ОД припинив свою дію 28.02.2020. У позивача відсутнє право на отримання орендної плати за березень 2020року - березень 2021року.

Тому не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 15508грн.53коп. за період з 11.04.2020 по 30.04.2021, 3% в розмірі 3717грн.17коп. за період з 11.04.2020 по 30.04.2021, інфляційної складової в розмірі 11138грн.76коп. за період з 11.04.2020 по 30.04.2021, нараховані за порушення строків сплати орендної плати за березень 2020року - березень 2021року.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на зміст пункту 3.6 договору від 21.08.2009 (в редакції додаткової угоди від 04.04.2014) через недоведеність не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення

- пені в розмірі 30407грн.89коп. за загальний період з 11.02.2017 по 11.07.2018, 3%річних в розмірі 3114грн.17коп. за загальний період з 11.02.2017 по 11.07.2018, суми інфляційної складової в розмірі 12343грн.61коп. за загальний період з 11.02.2017 по 11.07.2018 за порушення строків оплати орендної плати за січень - грудень 2017року;

- пені в розмірі 46642грн.08коп. за загальний період з 11.02.2018 по 11.07.2019, 3%річних в розмірі 3958грн.19коп. за загальний період з 11.02.2018 по 11.07.2019, суми інфляційної складової в розмірі 11629грн.25коп. за загальний період з 11.02.2018 по 11.07.2019 за порушення строків оплати орендної плати за січень - грудень 2018року;

- пені в розмірі 41872грн.82коп. за загальний період з 11.02.2019 по 11.07.2020, 3%річних в розмірі 4279грн.89коп. за загальний період з 11.02.2019 по 11.07.2020, суми інфляційної складової в розмірі 3320грн.68коп. за загальний період з 11.02.2019 по 11.07.2020 за порушення строків оплати орендної плати за січень - грудень 2019року.

- пені в розмірі 3781грн.30коп. за загальний період з 11.02.2020 по 11.09.2020, 3%річних в розмірі 718грн.62коп. за загальний період з 11.02.2020 по 11.09.2020, суму інфляційної складової в розмірі 594грн.99коп. за загальний період з 11.02.2020 по 11.09.2020 за порушення строків оплати орендної плати за січень - лютий 2020року.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 у справі №904/7826/17, яким підтверджено право позивача на отримання суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 56565грн.59коп. за період січень - травень 2017року за договором від 21.08.2009, набрало законної сили 12.02.2020.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2018 у справі №904/2473/18, яким підтверджено право позивача на отримання суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 168803грн.50коп. за період червень 2017року - лютий 2018року за договором від 21.08.2009, набрало законної сили 06.02.2020.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 у справі №904/3931/19, яким підтверджено право позивача на отримання суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 384774грн.98коп. за період березень 2018 року - липень 2019 року за договором від 21.08.2009, набрало законної сили 20.01.2022.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 у справі №904/2196/21, яким підтверджено право позивача на отримання суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 189832грн.05коп. за період серпень 2019 року - лютий 2020 року за договором від 21.08.2009, набрало законної сили 13.07.2022.

На підставі пункту 3.9 договору від 21.08.2009 позивач нарахував та заявив до стягнення штраф в розмірі 107283грн.57коп. за порушення строків сплати орендної плати.

Разом з тим відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19), від 24.12.2020 №914/1888/19, від 26.01.2021 №916/880/20, від 23.01.2021 №921/580/19, від 26.01.2021 №916/880/20.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №904/5645/19, від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №923/536/18, від 10.04.2019 у справі №905/1005/18, від 06.09.2019 у справі у справі №914/2252/18, від 30.09.2019 у справі №905/1742/18, від 14.07.2021 у справі №916/878/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

Тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат.

Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, беручи до уваги те, що право зменшити розмір санкцій є дискреційними повноваженнями суд вирішив зменшити розмір штрафу на 50% зі 107283грн.57коп. до 53641грн.78коп.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1609грн.25коп. покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 2, 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74 - 79, 86, 91, 123, 126, 129, 231, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Дніпро до фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни м. Кривий Ріг про стягнення пені в розмірі 138212грн.62коп., штрафу в розмірі 107283грн.57коп., 3% річних в розмірі 15788грн.04коп., інфляційної складової в розмірі 39027грн.99коп. - задовольнити частково.

Зменшити розмір штрафу на 50% зі 107283грн.57коп. до 53641грн.78коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код: 40075815; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код: 40081237; місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108) штраф в розмірі 53641грн.78коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 1609грн.25коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням суду.

В судовому засіданні 08.02.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 20.02.2023

Суддя Р.Г. Новікова