ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 лютого 2023 року Справа № 903/170/23

Суддя Господарського суду Волинської області Гарбар І.О., розглянувши заяву Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Івана Франка від 15.02.2023 про скасування судового наказу Господарського суду Волинської області №903/170/23 від 14.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Українські ветеринарні технології» надіслало до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Івана Франка (село Губин Перший, Горохівський район, Волинська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний будинок Українські ветеринарні технології (вулиця Курортна,10, смт.Мала Данилівка, Харківська область, 62341, ) заборгованість у сумі 158813,67 грн. (сто п`ятдесят вісім тисяч вісімсот тринадцять гривень шістдесят сім копійок), в т.ч.: 89773,40 грн. сума основного боргу, 33400,63 грн. пеня, 15249,18 грн. 20% річних, 15901,79 грн. інфляційні збитки, 4488,67 грн. 5% штрафу, а також 268,40 грн. (двісті шістдесят вісім гривень сорок копійок) витрат по сплаті судового збору.

14.02.2023 Господарським судом Волинської області видано судовий наказ №903/170/23 про стягнення з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Івана Франка (село Губин Перший, Горохівський район, Волинська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний будинок Українські ветеринарні технології (вулиця Курортна,10, смт.Мала Данилівка, Харківська область, 62341, ) заборгованість у сумі 158813,67 грн. (сто п`ятдесят вісім тисяч вісімсот тринадцять гривень шістдесят сім копійок), в т.ч.: 89773,40 грн. сума основного боргу, 33400,63 грн. пеня, 15249,18 грн. 20% річних, 15901,79 грн. інфляційні збитки, 4488,67 грн. 5% штрафу, а також 268,40 грн. (двісті шістдесят вісім гривень сорок копійок) витрат по сплаті судового збору.

Судовий наказ представник відповідача отримав 14.02.2023, що підтверджується підписом на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи.

15.02.2023 Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім.Івана Франка подало до суду заяву про скасування судового наказу №903/170/23 від 14.02.2023.

В обґрунтування поданої заяви, боржник (заявник) зазначає, що пунктами 5.1.-5.2. Договору поставки № 040121/1 009 від 04.01.2021 визначено, що розрахунок за товар здійснюється у безготівковому порядку в національній валюті України на умовах відтермінування 30 календарних днів, з дати отримання продукції Покупцем. Датою поставки Товару вважається дата підписання видаткової накладної Покупцем, що засвідчує прийняття Товару Покупцем від Постачальника.

Проте, в графі «Отримав» копій видаткових накладних № 3074 від 28.02.2022 та № 3079 від 28.02.2022 міститься підпис «Шмакова» (без зазначення посади), який згідно витяту з ЄДР, який додавався Заявником до заяви про видачу судового наказу та міститься у матеріалах справи, не є керівником та представником, який може представляти Заявника без довіреності (керівником/представником ПОСП ім, І. Франка є Тарарай О.В. і лише він міг підписати видаткові накладні або видати довіреність на представника).

Зазначає, що у матеріалах справи 903/170/23 відсутні підписані керівником/представником або повіреним ПОСП ім. І. Франка видаткові накладні, а отже зважаючи на приписи ч. 1 ст. 530 ЦК України та п.п. 5.1.-5.2. Договору поставки, строк оплати не настав, що зумовлює те, що заява заявника від 07.02.2023 про видачу судового наказу (в частині основного боргу та відповідно штрафних і компенсаційних санкцій) є передчасною.

Окрім того, згідно п. 7.1. Договору поставки, при порушенні строку оплати Товару, встановленого п. 5.1 даного Договору, Покупець за письмовою вимогою Постачальника сплачує останньому штраф у розмірі 5% від вартості поставленого, але не сплаченого Товару за кожен день прострочення та пеню, у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від вартості поставленого, але не сплаченого Товару за кожен день прострочення.

Проте, у матеріалах справи 903/170/23 відсутня письмова вимога заявника до боржника про сплату штрафу та пені. При цьому, заява про видачу судового наказу аж ніяк не може бути письмовою вимогою, оскільки в силу ст. 150 ПІК України, заява про видачу судового наказу адресується лише до господарського суду (на відміну від позовної заяви). Разом з тим, копію заяви про видачу судового наказу представник Боржника отримав вже разом із Судовим наказом 14.02.2023.

Заявник з заяві зазачив, що Розділ II ГПК України регулює особливості Наказного провадження, разом з тим, усі інші норми ГПК так само застосовуються при розгляді справ у порядку наказного провадження (ч. 10 ст. 11 ГПК). Вказане підтверджується зокрема тим, що наприклад Розділ II ГПК (спеціальні норми) не містить наприклад документів, якими можуть підтверджуватись повноваження представника у наказному провадженні (ст. 60 ГПК України - загальні норми). Розділ II ПІК України не містить наприклад норм щодо покладення судових витрат на Боржника при задоволенні заяви Заявника про видачу судового наказу, що втім не завадило їх покласти на ПОСП ім. І. Франка, а отже вказує на можливість покладення судових витрат (судового збору і витрат на правничу допомогу) на Заявника у випадку скасування судом Судового наказу.

Суддя, вивчивши матеріали заяви, визнав їх достатніми для скасування судового наказу Господарського суду Волинської області №903/170/23 від 14.02.2023, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Українські ветеринарні технології».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Українські ветеринарні технології» не позбавлене права на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Крім цього, Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім.Івана Франка просить стягнути із ТОВ «Торгівельний будинок «Українські ветеринарні технології» судові витрати по справі, що складаються із суми сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу судового збору в розмірі 134,20 грн. (зокрема при розгляді вимог у порядку спрощеного позовного провадження).

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 1 статті 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до статей 147, 148 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом (ст. 154 ГПК України).

Так, нормами статті 157 ГПК України врегульовано, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, якщо, зокрема, він наголошує на повній або частковій необґрунтованості вимог стягувача.

У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 158 ГПК України).

Аналіз наведених норм, свідчить про те, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер. Заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право і сам факт подання заяви боржником є достатньою підставою для скасування судового наказу, так як закон не зобов`язує суд на цій стадії перевіряти обґрунтованість заперечень боржника. Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Отже, розгляд заяви про скасування судового наказу не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, і відповідно приписами розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України не передбачено розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви. Як визначено ч. 3 ст.158 ГПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує лише питання про поворот виконання судового наказу.

Приписи ж статті 129 ГПК України регулюють питання розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, а відтак, в даному випадку, не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження в подальшому можуть бути враховані та розподілені за результатами розгляду даного спору в порядку позовного провадження.

За таких обставин, виходячи з того, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено розподілу судових витрат за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви боржника в частині стягнення зі стягувача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 157, 158, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Івана Франка від 15.02.2023 про скасування судового наказу Господарського суду Волинської області №903/170/23 від 14.02.2023 задовольнити частково.

2. Скасувати судовий наказ №903/170/23 від 14.02.2023, виданий Господарським судом Волинської області

3. Відмовити Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству ім.Івана Франка у задоволенні заяви в частині стягнення зі стягувача судових витрат.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Українські ветеринарні технології», що воно має право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала підписана 15.02.2023.

Суддя І. О. Гарбар