ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023м. ДніпроСправа № 904/1314/22

за позовом Фізичної особи-підприємця Берези Дениса Віталійовича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи - підприємця Цвелих Ірини Миколаївни, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 150 036,32 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Мазнов Д.С.

Представники:

від позивача Гореліков М.М. ордер адвокат

від відповідача Кодолов О.В. ордер адвокат

ПРОЦЕДУРА

Фізична особа-підприємець Береза Денис Віталійович звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Цвелих Ірини Миколаївни та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 150 036,32 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

В межах строків, передбачених частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, 13.06.2022 позивач усунув недоліки.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від відповідача 31.08.2022 надійшов відзив на позовну заяву.

Позивач 12.09.2022 подав до суду відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2022 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 26.10.2022.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМАТИЗАЦІЯ ДЛЯ БІЗНЕСУ" відомості щодо грошового обороту від господарської діяльності Фізичної особи - підприємця Цвелих Ірини Миколаївни у закладі за адресою: АДРЕСА_1 за період з 14.04.2021 по 12.05.2022. Підготовче засідання відкладено на 17.11.2022.

Від відповідача 11.11.2022 надійшла відповідь на відзив.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМАТИЗАЦІЯ ДЛЯ БІЗНЕСУ" 11.11.2022 надійшли відомості щодо грошового обороту від господарської діяльності Фізичної особи - підприємця Цвелих Ірини Миколаївни.

Протокольною ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 в засіданні оголошено перерву до 08.12.2022.

Протокольною ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2022 в засіданні оголошено перерву до 18.01.2023.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у поточному судовому засіданні.

Протокольною ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 в засіданні оголошено перерву до 09.02.2023.

У судовому засіданні 09.02.2023 розпочато розгляд справи по суті: заслухано виступи позивача та відповідача, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи. Під час судових дебатів позивач просив позов задовольнити повністю, з підстав, викладених у заявах по суті, відповідач просив у позові відмовити, з підстав, викладених у заявах по суті.

У судовому засіданні 09.02.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачкою своїх зобов`язань зі здійснення платежів за договором №14/04/21 від 14.04.2021, внаслідок чого у останньої утворилася заборгованість, яка складається з паушального внеску у розмірі 4 700, 00 доларів США та сплати роялті та 3% річних.

Позиція відповідачки, викладена у відзиві на позову заяву

Відповідачка не згодна з позовною заявою та заперечує проти позовних вимог.

Як стверджує відповідачка, позивач звернувся до суду для стягнення заборгованості за договором комерційної концесії (франчайзингу) № 14/04/21 від 14.04.2021, однак такого договору вона не підписувала.

Крім того, через відсутність обіцяних позивачем прибутковості від ведення бізнесу під брендом "THE BUDKA" відповідачка припинила свою діяльність під цим брендом, зробила ребрендинг своїх закладів і на сьогодні працює під іншим брендом на ринку фастфуду.

Відповідачка вважає, що спірні ж правовідносини регулюються договором комерційної концесії (франчайзингу) № 02/02/2021 від 02.02.2021 про який позивач не зазначив.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач не заперечує, що між сторонами було укладено договір комерційної концесії (франчайзингу) № 02/02/2021 від 02.02.2021.

Як відзначає позивач, відповідно до п.4.2 цього договору, місцем здійснення діяльності Франчайзі є дві адреси - м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, 36 Е та мкрн. 4-й Зарічний, буд. 20 Д.

Відповідно до п. 5.5 вказаного договору, за здійснення діяльності за адресою: мкрн. 4-й Зарічний, буд. 20 Д, франчайзі в момент підписання цього договору сплачує франчайзеру грошові кошти у готівковій формі у розмірі 1 000, 00 доларів США, як завдаток за паушальний внесок за право здійснювати свою діяльність за вказаною адресою.

Так, предметом договору комерційної концесії (франчайзингу) № 02/02/2021 02.02.2021 було надання у користування системи ведення бізнесу саме за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, буд. 36 Е.

У квітні 2021 відповідачка звернулася до позивача з проханням укласти основний договір комерційної концесії (франчайзингу) для початку діяльності за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн. 4-Й Зарічний, буд. 20 Д, внаслідок чого і було підписано договір № 14/04/21 від 14.04.2021.

Позивач, посилаючись на п. 5.1 договору комерційної концесії (франчайзингу) № 14/04/21 від 14.04.2021 зазначає, що обов`язок по сплаті Відповідачем грошових коштів у розмірі 4 700 доларів США не виконано.

Позиція відповідачки, викладена у відповіді на відзив

За змістом відповіді на відзив відповідачка підтримала всі аргументи, доводи та заперечення викладені у її відзиві та зазначила про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Фізичною особою - підприємцем Березою Денисом Віталійовичем, Фізичною особою - підприємцем Ревою Станіславом Ігоровичем (Франчайзер) з одного боку та Фізичною особою - підприємцем Цвелих Іриною Миколаївною (Франчайзі) з іншого боку 02.02.2021 було укладено договір № 02/02/21 комерційної концесії (Франчайзингу).

Відповідно до п. 2.1 договору він укладається з метою успішного ведення бізнесу з надання послуг у Франчайзинговій мережі "ТНЕ BUDKA" при використанні ділової репутації і досвіду ведення бізнесу Франчайзера з метою досягнення і дотримання належного рівня обслуговування клієнтів, а також здійснення співробітництва Сторін для досягнення найкращих економічних результатів від партнерської господарської діяльності та отримання прибутку.

Відповідно до п. 4.1 договору, Франчайзер за плату передає, а Франчайзі приймає в користування Франшизу Франчайзера, а Франчайзі зобов`язується виплачувати Франчайзеру передбачену договором винагороду та вести свою діяльність згідно встановленої Франчайзером системи ведення бізнесу.

Відповідно до п. 4.2 договору місце здійснення діяльності Франчайзі - м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, 36Е; м. Кривий Ріг, мкр. 4-й Зарічний, 20Д.

Відповідно до п. 5.1 договору, в момент укладання даного договору Франчайзі зобов`язується сплатити Франчайзеру грошові кошти у розмірі 8 000 доларів США (вісім тисяч доларів США) у якості Паушального внеску. (курс НБУ станом на 02.02.2021 - 1 долар = 28 грн).

Відповідно до п. 5.2 договору, сума роялті за цим договором становить - 3% від загальної суми місячного грошового обороту Франчайзі, який останній має сплачувати щомісячно Франчайзеру у строк до 10 числа кожного місяця протягом всього строку дії договору.

Відповідно до п. 5.3 договору, сторони погодили, що за перші 3 місяці строку дії договору цього договору, грошові кошти, визначені в п.5.2 цього договору не сплачуються, а зобов`язання Франчайзі зі сплати вказаних грошових коштів починається з четвертого місяця після підписання даного договору.

Відповідно до п. 5.4 договору, розрахунки здійснюються в безготівковій формі за наступними реквізитами: НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305750.

Відповідно до п. 5.5 договору, за здійснення діяльності за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 4-й Зарічний, 20Д, Франчайзі в момент підписання цього договору сплачує Франчайзеру грошові кошти у готівковій формі у розмірі 1 000 доларів США (одна тисяча доларів США), як завдаток за Паушальний внесок за право здійснювати свою діяльність за вказаною адресою.

Відповідно до п. 5.6 договору, паушальний внесок не повертається Франчайзі за винятком ситуацій, коли Франчайзер не виконує умови даного договору, не передав право користуватися товарним знаком, або умисно не розкриває секрети ведення бізнесу.

Відповідно до п. 6.2 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 02 лютого 2022 року з подальшим його продовженням.

Цей договір підписано сторонами, засвідчено печатками та на обороті договору Ревою С.І. та Березою В.В. 02.02.2021 вчинено напис про отримання 252 000, 00 грн.

Також між Фізичною особою - підприємцем Березою Денисом Віталійовичем (далі - позивач), Фізичною особою - підприємцем Ревою Станіславом Ігоровичем з одного боку та Фізичною особою - підприємцем Цвелих Іриною Миколаївною (далі - відповідач) з іншого боку 14.04.2021 було укладено договір № 14/04/21 комерційної концесії (Франчайзингу).

Відповідно до п. 2.1 договору він укладається з метою успішного ведення бізнесу з надання послуг у Франчайзинговій мережі "ТНЕ BUDKA" при використанні ділової репутації і досвіду ведення бізнесу Франчайзера з метою досягнення і дотримання належного рівня обслуговування клієнтів, а також здійснення співробітництва Сторін для досягнення найкращих економічних результатів від партнерської господарської діяльності та отримання прибутку.

Відповідно до п. 4.1 договору, Франчайзєр за плату передає, а Франчайзі приймає в користування Франшизу Франчайзера, а Франчайзі зобов`язується виплачувати Франчайзеру передбачену договором винагороду та вести свою діяльність згідно встановленої Франчайзером системи ведення бізнесу.

Відповідно до п. 4.2 договору місце здійснення діяльності Франчайзі - м. Кривий Ріг, мкр. 4-й Зарічний, 20Д.

Відповідно до п. 5.1. договору, в момент його укладання Франчайзі зобов`язується сплатити Франчайзеру грошові кошти у розмірі 4 700 доларів США (чотири тисячі сімсот доларів США).

Сума роялті за цим Договором становить - 3 % від загальної суми місячного грошового обороту Франчайзі, який останній має сплачувати щомісячно Франчайзеру у строк до 10 числа кожного місяця протягом всього строку дії Договору (п. 5.2 договору).

Сторони погодили, що за перші 3 місяця строку дії цього договору, грошові кошти, визначені п. 5.2 цього договору не сплачуються, а зобов`язання Франчайзі зі сплати вказаних грошових коштів починається з четвертого місяця після підписання даного договору (п. 5.2 та п. 5.3 договору).

Пунктом 6.2 договору встановлено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до - 14 квітня 2022 року з подальшим його подовженням.

Доказів визнання недійсним або встановлення факту нікчемності чи не укладення вищевказаного договору суду не надано.

Факт належності позивачу знаку для товарів та послуг "ТНЕ BUDKA" підтверджується свідоцтвом про реєстрацію знаку для товарів та послуг № 317951.

Позивачем 22.11.2021 було виставлено відповідачці рахунок на оплату роялті у розмірі 7 855,00 грн (арк.с. 17).

Відповідно до п.1 рахунку, заборгованість за роялті закладу на вул. Електрозаводська за вересень 2021 року згідно п. 5.2 договору Франчайзингу становить 1 385, 00 грн.

Відповідно до п.2 рахунку, оплата згідно договору Франчайзингу п. 5.2 закладу на вул. Електрозаводська за жовтень 2021 року становить 3 855, 00 грн.

Відповідно до п.3 рахунку, оплата згідно договору Франчайзингу п. 5.2 закладу на мкр. 4-й Зарічний (Дивоцвіт) за період з 13 до 31 жовтня 2021 року становить 2 615, 00 грн.

Між Позивачем та фізичною особою ОСОБА_1 04.05.2022 було укладено договір № б/н про відступлення права вимоги, відповідно до змісту якого Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає Кредитором за Договором комерційної концесії (франчайзингу) № 14/04/21 (п. 1.1. Договору).

В подальшому, 12.05.2022 представником позивача було направлено запит до ФОП Цвелих І.М. щодо надання відомостей відносно грошового обороту закладу мережі харчування "ТНЕ BUDKA", розташованого у м. Кривий Ріг, мкр. 4-й Зарічний, 20Д.

Відповіді ФОП Цвелих І.М. на адвокатський запит матеріали справи не містять.

Також 12.05.2022 представником позивача було направлено адвокатський запит до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоматизація для бізнесу" з проханням надати відомості щодо існування договірних відносин між ТОВ "Автоматизація для бізнесу" та ФОП Цвелих І.М., а також надати інформацію щодо суми грошового обороту, яка була зафіксована системою автоматизації Poster по фізичній особі - підприємцю Цвелих І.М..

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоматизація для бізнесу" надійшла відповідь на адвокатський запит (арк.с. 13), в якій зазначено, що клієнти Poster користуються комп`ютерною програмою на підставі публічного договору оферти, однак, товариство не може надати інформацію про обороти будь - яких аккаунтів, у зв`язку із політикою конфіденційності.

З метою досудового врегулювання спору представник позивача звернувся до відповідачки з претензією про сплату заборгованості.

Відповіді відповідача на претензію матеріали справи не містять.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

У матеріалах справи містяться два договори, які підписано Фізичною особою - підприємцем Березою Денисом Віталійовичем (далі - позивач), Фізичною особою - підприємцем Ревою Станіславом Ігоровичем з однієї сторони та Фізичною особою - підприємцем Цвелих Іриною Миколаївною (далі - відповідач) з іншої сторони. Це договір комерційної концесії (Франчайзингу) №02/02/21 від 02.02.2021 та договір комерційної концесії № 14/04/21 від 14.04.2021.

При цьому позивач ґрунтує свої вимоги лише на договорі № 14/04/21 від 14.04.2021. В свою чергу відповідач заперечував укладення між сторонами цього договору, вказуючи на те, що цей договір є фальшивим, а між сторонами було укладено лише договір №02/02/21 від 02.02.2021.

В судовому засіданні судом були оглянуті оригінали договорів, які підписані обома сторонами.

Надаючи оцінку договорам, які містяться в матеріалах справи суд зазначає таке.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази щодо визнання договорів недійсними, тому суд відхиляє доводи відповідача, вказані вище, оскільки будь-яких доказів на підтвердження фальшивості договору № 14/04/21 від 14.04.2021 відповідач не надав.

Відповідно до частини 1 статті 1115 Цивільного кодексу України, за договором комерційної концесії одна сторона (правоволоділець) зобов`язується надати другій стороні (користувачеві) за плату право користування відповідно до її вимог комплексом належних цій стороні прав з метою виготовлення та (або) продажу певного виду товару та (або) надання послуг.

Статтею 1116 Цивільного кодексу України унормовано, що предметом договору комерційної концесії є право на використання об`єктів права інтелектуальної власності (торговельних марок, промислових зразків, винаходів, творів, комерційних таємниць тощо), комерційного досвіду та ділової репутації. Договором комерційної концесії може бути передбачено використання предмета договору із зазначенням або без зазначення території використання щодо певної сфери цивільного обороту.

Аналогічне визначення договору комерційної концесії передбачене ст. 366 ГК України.

З аналізу договорів, які укладені між сторонами вбачається, що вони за своєю правовою природу є договорами комерційної концесії.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником знаку для товарів та послуг "ТНЕ BUDKA", відповідно до свідоцтва про реєстрацію знаку для товарів та послуг № 317951.

Щодо суми паушального внеску

Як убачається із положень статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно приписів статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Дослідивши договори, які були укладені між сторонами щодо умов сплати паушального внеску суд вказує про таке.

Відповідно до п. 5.1 договору від 02.02.2021, в момент укладання даного договору Франчайзі зобов`язується сплатити Франчайзеру грошові кошти у розмірі 8 000 доларів США (вісім тисяч доларів США) у якості Паушального внеску. (курс НБУ станом на 02.02.2021 - 1 долар = 28 грн).

Відповідно до п. 5.5 договору, за здійснення діяльності за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 4-й Зарічний, 20Д, Франчайзі в момент підписання цього договору сплачує Франчайзеру грошові кошти у готівковій формі у розмірі 1 000 доларів США (одна тисяча доларів США), як завдаток за Паушальний внесок за право здійснювати свою діяльність за вказаною адресою.

Також на обороті договору від 02.02.2021 Ревою С.І. та Березою В.В. вчинено напис про отримання від відповідача 252 000, 00 грн.

Суд зазначає, що 252 000 грн за курсом 28 грн. за 1 долар США складає 9000 доларів США. Відповідно суд доходить висновку, що під час укладення між сторонами договору від 02.02.2021 відповідач сплатив на користь Франчайзерів паушальний внесок у повному обсязі (8000 доларів США) за здійснення діяльності за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, 36Е, а також 1000 доларів США як завдаток за право здійснювати свою діяльність за адремою: м. Кривий Ріг, мкр. 4-й Зарічний, 20Д.

Відповідно до п. 5.1 договору № 14/04/21 комерційної концесії (Франчайзингу) від 14.04.2021, в момент укладання даного договору франчайзі зобов`язується сплатити франчайзеру грошові кошти у розмірі 4 700, 00 доларів США.

Відтак, на момент укладання договору № 14/04/21 від 14.04.2021, сторони домовились, що розмір паушального внеску по адресі м. Кривий Ріг, мкр. 4-й Зарічний, 20Д складає 4 700, 00 доларів США. Ця сума не враховувала авансовий платіж у сумі 1 000 доларів США, який було здійснено на виконання пункту 5.5 договору № 02/02/21 від 02.02.2021.

Доказів оплати відповідачем паушального внеску відповідно до пункту 5.1 договору від 14.04.2021 матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що відповідно до частин 1, 2 стаття 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, але сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини 2 статті 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до інформації розміщеної на сайті Міністерства фінансів України, на міжбанківському валютному ринку України, на момент звернення позивача із позовною заявою до суду, 27.05.2022, офіційний курс 1 долара США становив 29, 2549 грн.

Так, позивачем заявлено вимогу про стягнення 137 475, 00 грн розміру паушального внеску.

Здійснивши перевірку розрахунку суми паушального внеску суд дійшов висновку, що він є правильним.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення паушального внеску у розмірі 137 475, 00 грн підлягає задоволенню.

Щодо нарахування роялті та 3% річних

Судом встановлено, що сума роялті за договором № 14/04/21 від 14.04.2021 становить 3% від загальної суми щомісячного грошового обороту франчайзі, який останній має сплачувати щомісячно Франчайзеру у строк до 10 числа кожного місяця протягом всього строку дії Договору.

Матеріали справи не містять розрахунку щомісячного грошового обороту відповідача. З огляду на це суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування позивачем сум роялті.

Крім того судом встановлено, що відповідно до рахунку № 22/11/21 від 22 листопада 2021 року (арк.с.17), позивачем у пункті 2 вказано адресу місця здійснення діяльності франчайзі вул. Електрозаводська, тоді як позовні вимоги ґрунтуються на договорі № 14/04/21 від 14.04.2021, за яким відповідач здійснював діяльність за адресою мкр. Зарічний, 20Д.

Тому, позовна вимога в частині стягнення роялті у розмірі 4 706, 32 грн задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 4 706, 32 грн. 3% річних за період з 15.04.2021 по 22.11.2021 на суму 2 508, 45 грн та 2 197, 87 грн за період з 23.11.2021 по 25.05.2022.

Оскільки суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення роялті, відсутні підстави для стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 4 706, 32 грн, оскільки ця вимога має похідний характер.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо витрат на правничу допомогу

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Між адвокатом Гореліковим Максимом Миколайовичем та Фізичною особою - підприємцем Березою Денисом Віталійовичем 18 квітня 2022 року було укладено договір про надання правової допомоги № б/н.

Відповідно до п. 1.1 цього договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу, представляти (захищати) інтереси клієнта у господарській справі про стягнення заборгованості за договором комерційної концесії № 14/04/21 від 14.04.2021.

Відповідно до п. 2.3 договору, клієнт несе обов`язки по сплаті гонорару адвокату чи його помічнику в розмірі та в строк відповідно до цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору, розмір витрат на підготовку до справи та гонорару адвоката, а також умови умови їх оплати визначаються окремою додатковою угодою, яка є невід`ємним додатком до цього договору.

В подальшому 18 квітня 2022 року між адвокатом Гореліковим Максимом Миколайовичем та позивачем було підписано додаткову угоду до вказаного договору, якою визначено, що клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 25 000 грн. Крім того, вказаною додатковою угодою визначено, що оплата гонорара здійснюються протягом одного календарного місяця з моменту отримання копії рішення суду першої інстанції.

Між адвокатом Гореліковим Максимом Миколайовичем та позивачем 08.02.2023 було підписано акт приймання - передачі робіт (послуг), відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги у загальному розмірі 23 000 грн.

Відповідно до п.1 акту приймання - передачі робіт (послуг), адвокат надав, а клієнт прийняв наступні юридичні послуги:

- юридична консультація на суму 1 000 грн;

- підготовка на направлення позовної заяви на суму - 5 000 грн;

- підготовка та направлення клопотання про витребування доказів на суму 1000 грн;

- підготовка та направлення відповіді на відзив на суму - 4 000 грн;

- участь адвоката в 4-х судових засіданнях (1 год) на суму 12 000 грн (1 судове засідання - 3 000 грн).

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у статті 126 Господарського процесуального кодексу України та у статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співрозмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.

Врахувавши часткове задоволення позову, суд з урахуванням таких критеріїв як справедливість, добросовісність, розумність, принципи співмірності та розумності судових витрат, складність цієї справи, у відповідності до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, доходить висновку про можливість зменшення суми витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 10 000 грн витрат на правничу допомогу, поклавши іншу частину витрат на позивача.

Щодо судового збору

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 2 273, 29 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Цвелих Ірини Миколаївни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Берези Дениса Віталійовича ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) заборгованість у розмірі 137 475, 00 грн та судовий збір у розмірі 2 273, 29 грн., 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20.02.2023

Суддя Я.С. Золотарьова