ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. Справа№ 910/9141/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Тищенко А.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Маласай О.О. (в залі суду);

Олійник Олег Станіславович (поза межами приміщення суду);

від: відповідача: Кузьменко С.О. (в залі суду);

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортеця-ОСТ"

про ухвалення додаткового рішення

при розгляді апеляційних скарг Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортеця-Ост" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2022

у справі № 910/9141/21 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортеця-Ост"

до Міністерства оборони України

про стягнення 5 000 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі № 910/9141/21 залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі № 910/9141/21 залишено без змін; судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортеця-Ост" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2022 у справі № 910/9141/21 залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі № 910/9141/21 залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортеця-ОСТ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій, зокрема, просить розглядати дану заяву у відкритому судовому засіданні; заяву задовольнити; винести додаткову постанову, якою стягнути з Міністерства оборони України на користь ТОВ "Фортеця-Ост" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 67 784, 00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортеця-Ост" про ухвалення додаткового рішення у справі до розгляду. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортеця-Ост" про ухвалення додаткового рішення у справі призначено у судовому засіданні 25.01.2023.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортеця-ОСТ" про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про її часткове задоволення, враховуючи викладене та наступне.

Заявник вказує на те, що сторонами договору про надання правової допомоги було визначено порядок оплати гонорару адвокату у формі фіксованої суми, договір про надання правової допомоги та акт про його виконання не містять відомостей про конкретну кількість часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт. Однак зі змісту акту про виконання договору про надання правової допомоги вбачається, що адвокатом було вчинено 44 процесуальні дії, включаючи складання процесуальних документів, представництво інтересів позивача у судових засіданнях, ознайомлення із матеріалами справи та інше - що вказує на значну кількість часу, витраченого адвокатом на представництво інтересів позивача у даній справі, та на великий обсяг наданих адвокатом послуг.

Так, на думку заявника, суд може змінити суму стягнення за наявності двох умов:

- якщо протилежна сторона заперечує проти заявленої суми і нею обґрунтовано необхідність такого зменшення на відповідну суму;

- якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Заявник наголошує на тому, що із загальної суми вимог у справі, фактично заявленої сторонами апеляційному суду в розмірі 5 901 214 грн, судом апеляційної інстанції задоволено 5 000 000 грн, або 84,73% від розглянутих судом вимог, таким чином, на користь позивача підлягають стягненню 67 784 грн витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Так, до заяви про надання доказів розміру судових витрат ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", зокрема, додано додаток № 42 від 01.06.2022 до договору про надання правової допомоги від 10.04.2019 № 436/19, акт від 19.12.2022 про виконання договору про надання правової допомоги від 15.04.2019 № 437/19, детальний опис дій від 19.12.2022.

Так, згідно із детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в судовій справі № 910/9141/21 в суді апеляційної інстанції на підставі договору про надання правової допомоги № 436/19 від 10.04.2019, адвокатом виконано роботи (надані послуги):

1. 06.01.2022 зустріч із клієнтом, вивчення повного тексту судового рішення суду першої інстанції, аналіз чинного законодавства, що регулює правовідносини між сторонами; аналіз судової практики та аналогічних правовідносинах;

2. 09.01.2022 складання та направлення суду заяви вихідний № ФО/797 про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії технічного запису судового засідання;

3. 19.01.2022 візит до суду та ознайомлення з матеріалами справи;

4. 19.01.2022 отримання апеляційної скарги відповідача на судове рішення у справі та вивчення її;

5. 27.01.2022 отримання копії технічного запису судового засідання від 20.01.2022 та вивчення його;

6. 08.02.2022 отримання повного тексту додаткового судового рішення суду першої інстанції у справі від 20.01.2022 та вивчення його;

7. 09.02.2022 складання та подання апеляційної скарги в інтересах клієнта на додаткове рішення від 20.01.2022 у справі;

8. 09.02.2022 складання та подання суду заперечень вихідних № ФО/847 проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача;

9. 11.02.2022 складання та подання суду додаткових заперечень вихідних № ФО/856 проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача;

10. 22.02.2022 отримання та вивчення ухвал апеляційного суду щодо відкриття апеляційних проваджень у справі;

11. 14.03.2022 складання та подання в інтересах клієнта клопотання вихідних № ФО/859 про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції;

12. 29.03.2022 складання та подання в інтересах клієнта клопотання вихідних № ФО/860 про відкладення розгляду справи;

13. 23.05.2022 отримання та вивчення ухвал апеляційного суду щодо самовідводу та призначення справи до апеляційного розгляду;

14. 31.05.2022 складання та направлення суду заяви вихідних № ФО/797 про ознайомлення з матеріалами справи;

15. 09.06.2022 вивчення копій матеріалів судової справи;

16. 10.06.2022 складання та подання суду заперечень вихідний № 3/22 на апеляційну скаргу відповідача на судове рішення від 22.12.2021;

17. 18.06.2022 отримання та вивчення ухвал апеляційного суду щодо відкладення судового розгляду справи;

18. 09.08.2022 вивчення копій матеріалів судової справи;

19. 19.10.2022 складання та подання в інтересах клієнта клопотання вихідних № ФО/941 про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції;

20. 24.10.2022 складання та подання в інтересах клієнта додаткових пояснень № ФО/945 щодо відповіді відповідача на відзив на апеляційну скаргу;

21. 15.12.2022 складання та направлення суду заяви щодо отримання копі судового рішення.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката не заявлялось.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Тобто доводи скаржника про те, що зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги безпосередньо пов`язане з наявністю клопотання, є неправильними, оскільки перш за все суд має визначити, чи є обґрунтованим визначений розмір і чи є підстави для відмови стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 910/7520/20.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду враховує те, що у даній справі адвокат у суді апеляційної інстанції не змінювався, обсяг документів, поданих у суді апеляційної інстанції не потребував значного часу для ознайомлення, враховуючи їх надсилання на адресу позивача.

Ознайомлення зі змістом ухвал про відкриття провадження, відкладення розгляду справи, складення клопотання про ознайомлення, відкладення, призначення відеоконференції, не потребували значних затрат часу та значних кваліфікованих знань.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду враховує те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 67 784,00 грн, є завищеним, нерозумним та надмірним, враховуючи складність справи, незмінність як адвоката позивача в господарському суді першої та апеляційної інстанції, так і правової позиції позивача у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду надавши оцінку співмірності суми витрат зі складністю та об`ємом справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, враховуючи відсутність клопотання про зменшення витрат на правову допомогу у справі № 910/9141/21 та беручи до уваги розмір мінімальної заробітної плати та об`єм наданих правових послуг, дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 15 000,00 грн судових витрат на правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи № 910/9141/21 апеляційним судом та вважає витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму у розмірі 15 000,00 грн доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в частині витрат на правничу допомогу у розмірі 52 784,00 грн належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244, 281 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортеця-Ост" задовольнити частково.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортеця-Ост" (01054, м. Київ, Бульварно-Кудрявська, 33д; ) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи № 910/9141/21 апеляційним судом.

2. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

3. Справу № 910/9141/21 повернути до місцевого господарського суду.

Додаткова постанова, згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Додаткова постанова складена та підписана 20.02.2023.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.І. Тищенко

В.В. Шапран