ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

"24" січня 2023 р. м. Ужгород Справа №907/975/21

За позовом Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача Львівської регіональної служби державного ветеринарно санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Львів

про стягнення 7449,90 грн, у тому числі 0,70 коп орендної плати, 7385,41 грн комунальних витрат та 63,79 грн пені за несвоєчасну сплату комунальних послуг та інших витрат (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог),

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Іваниш Д.П.

представники:

Позивача Марканич В.М., представник у порядку самопредставництва

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Закарпатська митниця Держмитслужби, м. Ужгород Закарпатської області звернулася з позовом до відповідача Львівської регіональної служби державного ветеринарно санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Львів про стягнення дебіторської заборгованості на загальну суму 8198,79 грн, у тому числі 0,70 коп орендної плати, 7385,41 грн комунальних витрат, 812,68 грн пені за несвоєчасну сплату комунальних послуг та інших витрат.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2022 відкрито провадження у справі №907/975/21 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.02.2022. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнано обов`язковою. Встановлено відповідачу строк на подання суду відзиву на позовну заяву у порядку ст. 165 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачу, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів з дня одержання даної ухвали. Встановлено позивачу строк для надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів з дня одержання копії відзиву.

Ухвалами суду від 22.02.2022, 17.03.2022, 08.06.2022, 17.08.2022, 31.08.2022 та 11.10.2022 підготовчі засідання у справі відкладалися з підстав, наведених в ухвалах суду.

Ухвалою суду від 31.08.2022 здійснено заміну позивача у справі Закарпатської митниці Держмитслужби на його правонаступника Державну митну службу України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці, м. Ужгород Закарпатської області.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.11.2022 задоволено заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог б/н від 11.11.2022 (вх. №02.3.1-02/6194/22 від 14.11.2022), якою останній просить стягнути з відповідача 7449,90 грн, у тому числі 0,70 коп орендної плати, 7385,41 грн комунальних витрат та 63,79 грн пені за несвоєчасну сплату комунальних послуг та інших витрат; закрито підготовче провадження у справі №907/975/21 та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 24.01.2023. Явка уповноважених представників учасників процесу судом визнана на власний розсуд.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, разом з тим, у надісланому на адресу суду відзиві на позовну заяву б/н від 14.03.2022 (вх. №02.3.1-02/1878/22 від 29.03.2022) просить розглянути справу без його участі.

Згідно із приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому, відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення в даній справі ухвалено судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами спору.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач просить суд задоволити позов у повному обсязі з урахуванням поданої суду заяви про зменшення позовних вимог. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між Львівською регіональною службою державного ветеринарно санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, як орендарем, та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, як орендодавцем, було укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №41-11/05-08 від 10.05.2011, за яким балансоутримувачем орендованого майна була Чопська митниця. В подальшому, на підставі Додаткових договорів від 18.05.2015 та 08.04.2020 замінено балансоутримувача нерухомого майна із Чопської митниці на Закарпатську митницю ДФС, а в подальшому на Закарпатську митницю Держмитслужби, правонаступником якої є позивач у справі Державна митна служба України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці.

Як стверджує позивач, відповідно до наказу Управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях №717 від 28.10.2020, було прийнято рішення про припинення Договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №41-11/05-08 від 10.05.2011, про що повідомлено митницю листом №11-03-00259 від 23.02.2021. Водночас 31.03.2021 позивачем, як балансоутримувачем, та відповідачем, як орендарем, було складено і підписано Акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно з яким датою припинення Договору оренди є дата підписання цього акту (31.03.2021), а підставою припинення вищевказаний наказ РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях №717 від 28.10.2020.

За твердженням позивача, внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором оренди, в останнього на момент припинення означеного договору рахувалася заборгованість зі сплати орендної плати за березень 2021 в сумі 0,70 грн. Крім того, позивач зазначає, що на підставі укладеного між сторонами спору Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна №230 від 24.07.2017 відповідач взяв на себе зобов`язання щомісячно, не пізніше 25 числа, відшкодовувати балансоутримувачу вартість комунальних послуг та інших витрат. За твердженням позивача, на момент припинення Договору оренди та передачі нерухомого майна за відповідачем рахувалася дебіторська заборгованість із комунальних витрат у розмірі 7385,41 грн, несплата якої стала підставою для нарахування останньому пені в сумі 63,79 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву б/н від 14.03.2022 (вх. №02.3.1-02/1878/22 від 29.03.2022), в якому, зокрема, зазначає про те, що 30.10.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення відповідача як юридичної особи в результаті ліквідації. За твердженням відповідача, оскільки він із 30.10.2020 перебуває у стані припинення, позивач мав право заявити кредиторські вимоги ліквідаційній комісії у строк до 01.01.2021, водночас останній у період із 01.01.2020 по 31.03.2021 не вимагав від відповідача оплати існуючої заборгованості.

Поряд із цим, відповідач зазначає про те, що не заперечує щодо оплати боргу за умови його деталізації позивачем за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна №230 від 24.07.2017 у розрізі кодів економічної класифікації видатків (КЕКВ).

ДОВОДИ, ВИКЛАДЕНІ СТОРОНАМИ В ІНШИХ ЗАЯВАХ ПО СУТІ СПРАВИ

Представник позивача через канцелярію суду подав письмові пояснення б/н від 24.01.2023 (вх. №02.3.1-02/474/23 від 24.01.2023), в яких просить суд врахувати, що позивачем у позові помилково зазначено про те, що у відповідача наявна заборгованість зі сплати орендної плати за березень 2021 року. Водночас вірним слід вважати, що така рахується за відповідачем станом на березень 2021 року, тобто на момент припинення Договору оренди.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області (орендодавцем) та Львівською регіональною службою державного ветеринарно санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (орендарем, відповідачем у справі) було укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №41-11/05-08 від 10.05.2011 (далі Договір оренди), пунктом 1.1. якого встановлено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення загальною площею 18,62 кв.м.: частину приміщення єдиного офісу площею 13,05 кв.м. на першому поверсі та частину приміщення площею 5,57 кв.м. на другому поверсі службової будівлі митного оформлення (будівлі літери І) вантажного терміналу МАПП Ужгород (реєстровий номер 00033005.29.УЕУДЕО014), розміщеної за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, що перебуває на балансі Державної митної служби України, (далі балансоутримувач) та в оперативному управлінні (користуванні) Чопської митниці, балансова (залишкова) вартість якого станом на 01.01.2011 становить 80 951 грн згідно довідки балансоутримувача.

За змістом п. 2.1. Договору оренди, передача орендарю в оренду майна згідно з цим Договором відбувається за актом приймання передавання майна, який підписується одночасно з цим Договором.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі Методика розрахунку), і становить без ПДВ 1 гривню в рік. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.1., 3.2. Договору оренди).

Згідно із п. 3.4. Договору оренди, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% протягом місяця після укладання договору оренди відповідно до розподілів, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, а також можуть бути встановлені Законом про Державний бюджет України на поточний рік.

На підставі п. 3.5. Договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.4. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 3.7. Договору оренди, у разі припинення (розірвання) Договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Цей Договір укладено строком на 35 (тридцять п`ять) місяців, що діє з 10 травня 2011 року по 09 квітня 2014 року включно (п. 10.1. Договору оренди).

Пунктом 10.4. Договору оренди встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором з врахуванням нормативного законодавства на момент продовження. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною Договору.

У разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.8., 10.9. Договору оренди).

За матеріалами справи судом встановлено, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області, як орендодавцем, та Львівською регіональною службою державного ветеринарно санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, як орендарем, 10.05.2011 було підписано акт приймання-передавання майна в оренду, згідно з яким орендодавцем передано, а орендарем, у свою чергу, прийнято у строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 18,62 кв.м.: частину приміщення єдиного офісу площею 13,05 кв.м. на першому поверсі та частину приміщення площею 5,57 кв.м. на другому поверсі службової будівлі митного оформлення (будівлі літери І) вантажного терміналу МАПП Ужгород (реєстровий номер 00033005.29.УЕУДЕО014), розміщеної за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, що перебуває на балансі Державної митної служби України (далі балансоутримувач) та в оперативному управлінні (користуванні) Чопської митниці, в задовільному стані.

В подальшому, 13.11.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області (орендодавцем) та Львівською регіональною службою державного ветеринарно санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (орендарем) було укладено Додатковий договір про внесення змін до Договору оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011, яким, зокрема, внесено зміни до п. 1.1. Договору оренди шляхом його викладення в наступній редакції: 1.1. Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення загальною площею 18,62 кв.м.: частину приміщення єдиного офісу площею 13,05 кв.м. на першому поверсі та частину приміщення площею 5,57 кв.м. на другому поверсі службової будівлі митного оформлення (будівлі літери І) вантажного терміналу МАПП Ужгород (реєстровий номер 00033005.29.УЕУДЕО014), розміщеної за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, що перебуває на балансі Міністерства доходів і зборів України та в оперативному управлінні (користуванні) Чопської митниці Міндоходів, (далі балансоутримувач), балансова (залишкова) вартість якого станом на 01.01.2011 становить 80 951 грн згідно довідки балансоутримувача.

Додатковим договором від 10.04.2014 про внесення змін до Договору оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011 (зі змінами) сторони дійшли згоди викласти п. 10.1. Договору оренди в наступній редакції: Цей Договір укладено строком на 35 (тридцять п`ять) місяців, що діє з 10 квітня 2014 року по 09 березня 2017 року, а також домовилися за результатами рецензування Акта оцінки об`єкта оренди скласти Додатковий договір до Договору оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011 (зі змінами), передбачивши відповідну зміну залишкової вартості об`єкта оренди.

На підставі Додаткового договору від 24.11.2014 про внесення змін до Договору оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011 (зі змінами) викладено п. 1.1. Договору оренди в наступній редакції: 1.1. Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: частини вбудованих приміщень загальною площею 18,62 кв.м., в т.ч.: частину приміщення (поз. 18) площею 6,41 кв.м., частину приміщення (поз. 12) площею 6,64 кв.м. на першому поверсі та частину приміщення (поз. 20) площею 5,57 кв.м. на другому поверсі Службової будівлі митного оформлення (літера І) (далі майно), розміщеної за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, що перебуває на балансі Міністерства доходів і зборів України та в оперативному управлінні (користуванні) Чопської митниці Міндоходів, (далі балансоутримувач), залишкова вартість якого станом на 31 липня 2014 року становить 68 737 грн згідно Акту оцінки нерухомого майна.

Додатковим договором від 18.05.2015 про внесення змін до Договору оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011 (зі змінами) внесено зміни до п. 1.1. Договору оренди шляхом його викладення в такій редакції: 1.1. Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: частини вбудованих приміщень загальною площею 18,62 кв.м., в т.ч.: частину приміщення (поз. 18) площею 6,41 кв.м., частину приміщення (поз. 12) площею 6,64 кв.м. на першому поверсі та частину приміщення (поз. 20) площею 5,57 кв.м. на другому поверсі Службової будівлі митного оформлення (літера І) (далі майно), розміщеної за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, що перебуває на балансі Державної фіскальної служби України та в оперативному управлінні (користуванні) Закарпатської митниці ДФС, (далі балансоутримувач), залишкова вартість якого станом на 31 липня 2014 року становить 68 737 грн згідно Акту оцінки нерухомого майна.

На підставі Додаткового договору від 23.03.2017 про внесення змін до Договору оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011 (зі змінами) продовжено строк дії Договору оренди на строк 35 місяців, що діє з 10 березня 2017 року по 09 лютого 2020 року включно.

Додатковим договором від 07.08.2019 про внесення змін до Договору оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011 (зі змінами) п. 1.1. Договору оренди викладено в наступній редакції: 1.1. Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: частини вбудованих приміщень загальною площею 18,62 кв.м., в т.ч.: частину приміщення (поз. 18) площею 6,41 кв.м., частину приміщення (поз. 12) площею 6,64 кв.м. на першому поверсі та частину приміщення (поз. 20) площею 5,57 кв.м. на другому поверсі Службової будівлі митного оформлення (літера І) (далі майно), розміщеної за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, що перебуває на балансі Закарпатської митниці ДФС, (далі балансоутримувач), залишкова вартість якого станом на 31 липня 2014 року становить 68 737 грн згідно Акту оцінки нерухомого майна та викладено реквізити по перерахуванню коштів в державний бюджет та реквізити орендодавця у новій редакції.

На підставі Додаткового договору від 25.02.2020 про внесення змін до Договору оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011 (зі змінами) внесено наступні зміни до п. 1.1. Договору оренди: 1.1. Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: вбудовані приміщення загальною площею 18,62 кв.м., в т.ч.: частину приміщення (поз. 18) площею 6,41 кв.м., частину приміщення (поз. 12) площею 6,64 кв.м. на першому поверсі та частину приміщення (поз. 20) площею 5,57 кв.м. на другому поверсі Службової будівлі митного оформлення (літера І) (далі майно), розміщеної за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, що перебуває на балансі Закарпатської митниці Держмитслужби, (далі балансоутримувач), залишкова вартість якого станом на 31 січня 2020 року становить 48 286,59 грн згідно Акту оцінки нерухомого майна; пролонговано строк дії Договору оренди на 35 місяців з 10 лютого 2020 року по 09 січня 2023 року включно; викладено в новій редакції реквізити по перерахуванню коштів в державний бюджет.

Додатковим договором від 04.03.2021 про припинення Договору оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011 (зі змінами) сторони дійшли згоди припинити Договір оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011 (зі змінами) у зв`язку з припиненням діяльності Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті шляхом її ліквідації, з дати підписання Акта повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності; здійснити повернення об`єкта оренди вбудованих приміщень загальною площею 18,62 кв.м., в т.ч. частини приміщення (поз. 18) площею 6,41 кв.м., частини приміщення (поз. 12) площею 6,64 кв.м. на першому поверсі та частини приміщення (поз. 20) площею 5,57 кв.м. на другому поверсі Службової будівлі митного оформлення (літера І) (далі майно), розміщеної за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, що перебуває на балансі Закарпатської митниці Держмитслужби, на підставі Акта повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до Інструкції щодо здійснення заходів, пов`язаних з припиненням договорів оренди та повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, затвердженого наказом Фонду Державного майна України від 22.12.2020 №2049.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи Акту повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.03.2021, що підписаний та скріплений печатками уповноважених представників орендаря та балансоутримувача, такий було складено внаслідок припинення Договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №41-11/05-08 від 10.05.2011; датою припинення Договору оренди є дата підписання цього Акта; підставою припинення Договору оренди є припинення діяльності Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 28.10.2020 №717). За цим Актом орендар передає, а балансоутримувач приймає із строкового платного користування нерухоме майно, що належить до державної власності, а саме, вбудовані приміщення загальною площею 18,62 кв.м., в т.ч. частина приміщення (поз. 18) площею 6,41 кв.м., частина приміщення (поз. 12) площею 6,64 кв.м. на першому поверсі та частина приміщення (поз. 20) площею 5,57 кв.м. на другому поверсі Службової будівлі митного оформлення (літера І), загальною площею 18,62 кв.м. Станом на дату цього Акта майно перебуває на балансі балансоутримувача та належить до сфери управління Державної митної служби України.

Наявним у матеріалах справи рахунком №251 від 11.06.2021, а також долученою до Акту повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.03.2021 анкетою про стан майна і розрахунків за Договором оренди підтверджується факт наявності у відповідача, як орендаря, заборгованості зі сплати орендної плати станом на березень 2021 року в частині, яка підлягає перерахуванню на користь позивача, як балансоутримувача, в розмірі 0,70 грн із ПДВ.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново господарськими визнаються цивільно правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору в суді його обставини оцінюються судом із огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Положеннями ст. 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна (тут і надалі в редакції, чинній на час укладення Договору оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із частиною 1 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною 2 цієї статті Закону передбачено, що Методика розрахунку, пропорції розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем та порядок використання орендної плати визначаються: Кабінетом Міністрів України - для об`єктів, що перебувають у державній власності; органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим; органами місцевого самоврядування - для об`єктів, що перебувають у комунальній власності.

Статтею 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна (в редакції, що діяла на момент укладення Договору оренди) визначено істотні умови договору оренди: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов`язань; забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Як зазначалось судом попередньо, пунктами 3.1., 3.2 Договору оренди встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі Методика розрахунку), і становить без ПДВ 1 гривню в рік. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.1., 3.2. Договору оренди).

Згідно з п. 3.4. Договору оренди, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% протягом місяця після укладання договору оренди відповідно до розподілів, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, а також можуть бути встановлені Законом про Державний бюджет України на поточний рік.

Позивачем, як балансоутримувачем орендованого майна, заявлено до стягнення з відповідача суму 0,70 грн заборгованості зі сплати орендної плати, що рахується за Львівською регіональною службою державного ветеринарно санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті станом на момент припинення Договору оренди (березень 2021 року).

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України господарське зобов`язання (зобов`язання) має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

Враховуючи доведеність та обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення суми орендної плати в розмірі 0,70 коп, відсутність письмових заперечень та контррозрахунків із боку відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача суму 7385,41 грн заборгованості із комунальних витрат та 63,79 грн пені за несвоєчасну сплату комунальних послуг та інших витрат.

У даному контексті суд звертає увагу на те, що між Закарпатською митницею ДФС (балансоутримувачем) та Львівською регіональною службою державного ветеринарно санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (орендарем, відповідачем у справі) було укладено Договір про відшкодування орендарем витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна №230 від 24.07.2017 (далі Договір відшкодування), пунктом 1.1. якого передбачено, що балансоутримувач забезпечує надання послуг з обслуговування, експлуатації та ремонту будівлі, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, міжнародний автомобільний пункт пропуску Ужгород, загальною площею 149,5 кв.м., опалюваною 1009,3 кв.м., орендована площа 18,62 кв.м. (надалі будівля), а також утримання прибудинкових територій, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, відшкодовує вартість спожитих енергоносіїв згідно розрахунку споживання, земельний податок відповідно займаної площі із прибудинковою територією, екологічний податок відповідно займаної опалюваної площі, рентну плату за користування надрами та спеціальне використання води - по об`єму спожитої артезіанської води, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим Договором, а орендар відшкодовує балансоутримувачу витрати на утримання орендованого приміщення (частина вбудованого приміщення загальною площею 18,62 кв.м.), згідно з додатком до цього Договору, а також компенсує екологічний та земельний податок пропорційно займаної площі в цих будівлях, рентну плату за користування надрами - по об`єму спожитої артезіанської води, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим Договором.

За змістом підп. 2.2.3. пункту 2.2. Договору відшкодування, орендар зобов`язується отримати до 23 числа звітного місяця рахунки для відшкодування вартості спожитих послуг в управлінні матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури балансоутримувача; не пізніше 25 числа місяця звітного місяця, на підставі виставлених рахунків, відшкодовувати балансоутримувачу орендованого приміщення вартість спожитих послуг на реєстраційні рахунки, вказані в рахунку; при несвоєчасному внесенні плати сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Цей Договір укладено на термін дії Договору оренди №41-11/05-08 від 10.05.2011, а в частині оплати до повного здійснення розрахунку (п. 5.1. Договору відшкодування).

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Наявними в матеріалах справи рахунками №43 від 23.02.2021, №44 від 23.02.2021 та №123 від 15.03.2021, що були виставлені позивачем відповідачу протягом строку дії Договору відшкодування, підтверджується наявність у Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті заявленої до стягнення заборгованості із відшкодування комунальних та інших витрат у сумі 7385,41 грн, у зв`язку з чим суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині та наявність підстав для їх задоволення.

Крім того, на підставі підп. 2.2.3. пункту 2.2. Договору відшкодування позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача суму 63,79 грн пені за несвоєчасну сплату комунальних послуг та інших витрат.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Підпунктом 2.2.3. пункту 2.2. Договору відшкодування передбачено, що орендар зобов`язується при несвоєчасному внесенні плати сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми пені, суд зазначає, що пеня в розмірі 63,79 грн нарахована правомірно (розгорнутий розрахунок пені міститься в матеріалах справи) та підлягає стягненню з відповідача повністю.

Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач не надав суду свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мав можливість скористатись відповідними процесуальними правами і надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 0,70 коп орендної плати, 7385,41 грн комунальних витрат та 63,79 грн пені за несвоєчасну сплату комунальних послуг та інших витрат є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав. Аргументи відповідача не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та положеннях законодавства.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 2270 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Львівської регіональної служби державного ветеринарно санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, вул. Чайковського, будинок 17, м. Львів, 79000 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 00483636) на користь Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці, вул. Собранецька, будинок 20, м. Ужгород, 88000 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 43985560), 7449,90 грн (Сім тисяч чотириста сорок дев`ять гривень 90 коп), у тому числі 0,70 грн (70 коп) орендної плати, 7385,41 грн (Сім тисяч триста вісімдесят п`ять гривень 41 коп) комунальних витрат та 63,79 грн (Шістдесят три гривні 79 коп) пені за несвоєчасну сплату комунальних послуг та інших витрат, а також 2270 грн (Дві тисячі двісті сімдесят гривень) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 14.02.2023.

Суддя Пригара Л.І.