ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Черкаси справа №925/1162/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»

до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго»

про стягнення 78712,85 грн,

за участю представників:

від позивача: Бевза М.С. за довіреністю, Рибак З.В., за довіреністю,

від відповідача: Альбердієва І.В., за довіреністю, Субота О.Л., за довіреністю,

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» звернулось у Господарський суд Черкаської області із позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, у якому просить суд стягнути з відповідача 78712,85 грн заборгованості за Типовим договором розподілу природного розподілу природного газу №01/10788/Т-16 від 11.02.2016, а також відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2481,00 грн. У позовній заяві позивач просить суд проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов договору, у травні 2019 року надав, а відповідач прийняв послуги з розподілу природного газу шляхом його транспортування газорозподільними мережами обсягом 881 793 м3 газу на загальну суму 334 904,98 грн, за які розрахувався частково. Залишок заборгованості відповідача становить 78712,85 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку.

30.11.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позову заяву, у якому відповідач вважає заявлені вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Відзив мотивований тим, що 22.05.2019 представниками позивача та відповідача були виявлені помилки у конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введенні при його програмуванні у котельнях по вул.Є. Кухарця, 12 та вул.Онопрієнка, 8 у м.Черкаси, внаслідок чого об`єм спожитого природного газу за попередній період було визначено некоректно, про що були складені відповідні акти №52-ГУ та №51-ГУ від 22.08.2019. Доданий позивачем до матеріалів справи акт приймання-передачі послуг з розподілу природного газу від 31.05.2019 (881 793 м3) з приміткою про незгоду з фактично спожитим об`ємом природного газу вказаним в акті, був офіційно повернутий відповідачем листом за вих. №01-1149 від 06.06.2019 з вмотивованою відмовою від його підписання. Даним листом на адресу позивача також було направлено акт наданих послуг з розподілу природного газу за травень 2019 року з урахуванням перерахунку, а саме обсягом 674 545 м3. За доводами відповідача, у травні 2019 року ним було спожито природного газу в обсязі 674 545 м3, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.05.2019, тому незрозумілим є те, яким чином позивач, який є оператором ГРМ, здійснює переміщення та розподіл такого обсягу природного газу, що не постачався НАК «Нафтогаз України» відповідачу. Враховуючи викладене, на думку відповідача, акт приймання-передачі послуг з розподілу природного газу від 31.05.2019 не може бути належним та допустимим доказом, який би підтверджував узгоджений сторонами обсяг розподілу спожитого відповідачем газу. Також неналежним доказом у справі є акт звірки за 2020 рік, оскільки правовідносини з яких винник спір були у травні 2019 року. Крім того, відповідач також вважає, що позивач при зверненні із даним позовом до суду пропустив трирічний строк позовної давності, який сплинув 10.06.2022.

Відзив прийнятий судом до розгляду.

09.12.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що програмування обчислювачів об`єму природного газу проводилося представником відповідача, з 22.05.2019 по об`єктах, що знаходяться по вул. Є.Кухарця, 12 та вул.Онопрієнка, 8 у м.Черкаси було проведено перерахунок спожитих об`ємів природного газу і у подальшому коригуванню вони не підлягали. Відповідач, як споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газопостачання. За доводами позивача, визначені за умовами договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або у судовому порядку. Позивач зазначив, що акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2020, який підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача, засвідчує наявність нарахованої та несплаченої заборгованості відповідача у розмірі 78712,85 грн.

19.12.2022 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач зазначив, що доводи позивача про проведення програмування обчислювачів об`єму природного газу здійснювалось представником відповідача є припущенням та не підтверджується жодним належним доказом. Відповідач зі свого боку належним чином забезпечив організацію проведення повірки ЗВТ у встановлені строки. Відповідальність за перевірку правильності програмування обчислювачів об`єму природного газу несе позивач, як оператор ГРМ, а внесення параметрів конфігурування підприємство, що проводило повірку ЗВТ. Твердження позивача, що з 22.05.2019 по об`єктах, що знаходяться по вул.Є.Кухарця, 12 та вул.Онопрієнка, 8 у м.Черкаси було проведено перерахунок спожитих об`ємів природного газу не відповідають дійсності, оскільки згідно з актом №552Р від 22.05.2019 було проведено лише зміни параметрів конфігурації обчислювача об`ємів газу та у подальшому складені акти про порушення №51-ГУ та №52-ГУ від 22.05.2019. 31.05.2019 комісією з розгляду акту про порушення позивача при розгляді актів про порушення №51-ГУ та №52-ГУ від 22.05.2019 було прийнято рішення, яким відмовлено у перерахунку об`ємів природного газу, посилаючись на те, що у роздрукованих звітах з обчислювачів об`єму газу не зафіксовано аварійних ситуацій, що підтверджується протоколом №2 від 31.05.2019. Причина відмови у перерахунку є необґрунтованою, оскільки помилки у конфігурації даних обчислювача об`єму газу не є аварійною ситуацією. Крім того, актом №552Р від 22.05.2019 були проведені зміни параметрів даних обчислювача об`єму газу, що свідчить про наявність на той момент помилок у конфігураціях даних обчислювача об`єму газу.

09.01.2023 від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення до відзиву на позов, у яких відповідач зазначив, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Крім того, у акті звірки за 2020 рік, який підписаний заступником головного бухгалтера відповідач, зазначено, що станом на 31.12.2020 заборгованість на користь відповідача складає 1 082 850,43 грн. Програмування обчислювача об`єму газу не було належним чином перевірено обома сторонами під час монтажу та опломбування, що підтверджується самим актом про опломбування, що і стало причиною виникнення помилки у конфігурації даних, а тому є підставою для перерахунку об`єму розподіленого газу. Отже, за доводами відповідача, позивач не надав суду належних доказів, що за травень 2019 року ним було розподілено природного газу саме в обсязі 881 793 м3, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

30.01.2023 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення до відповіді на відзив, у яких позивач зазначив, що акт звірки взаєморозрахунків є підтвердженням наявності заборгованості відповідача перед позивачем. Позивач зазначив, що чинне законодавство не передбачає здійснення перерахунку споживачу шляхом зменшення об`єму розподіленого (спожитого) природного газу за результатами розгляду Оператором ГРМ акту про порушення.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.11.2022 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення та клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановив строк для подання заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 19.12.2022, позивачу встановлено строк на подачу відповіді на відзив відповідача на позов не пізніше 12.12.2022.

Протокольною ухвалою від 20.12.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 14 год 30 хв 31.01.2023.

У судовому засіданні 31.01.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представників позивача та відповідача та дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

11.02.2016 між Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» (оператор ГРМ», позивач) та Комунальним підприємством теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» (споживач, відповідач) було укладено типовий договір розподілу природного газу №01/10788/Т-16 (далі типовий договір) шляхом підписання відповідачем відповідної заяви-приєднання від 11.02.2016 до його умов. За умовами цього договору, він є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (пункт 1.1 типового договору).

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 (далі Кодексу газорозподільних систем) (пункт 1.2 типового договору).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документальне підтвердження споживання природного газу (пункт 1.3 типового договору).

За цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пункт 2.1 типового договору).

При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем (пункт 2.3 типового договору).

Санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу виділеного для потреб споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома споживача його постачальником (пункт 3.1 типового договору).

Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема, відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 за №674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний об`єм споживання природного газу споживача буде перевищувати, підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу (пункт 3.3 типового договору).

Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором. (пункти 5.1 та 5.2 типового договору).

Порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору (пункт 5.4 типового договору).

Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника природного газу Споживача. Оператор ГРМ зобов`язується не рідше одного разу на 6 місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань (пункт 5.5 типового договору).

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим підтверджується підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 6.6 типового договору).

Оператор ГРМ зобов`язується дотримуватись встановлених вимог Кодексу газорозподільних систем щодо приладового обліку, якщо комерційний вузол обліку (лічильник газу) за Договором буде належати Оператору ГРМ; проводити на вимогу Споживача перевірку роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу) у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем; здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та сплачувати компенсацію споживачу у разі невідповідності якості природного газу на межі балансової належності об`єкта споживача параметрам, визначеним Кодексом газорозподільних систем (пункт 7.1 типового договору).

Споживач має право ініціювати перевірку роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу) у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем (пункт 7.3 типового договору).

Споживач зобов`язується забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо (пункт 7.4 типового договору).

Цей договір укладається на невизначений строк, набирає чинності з дати його підписання і поширює свою дію на відносини, що склались між сторонам з 01.01.2016 (пункт 12.1 типового договору).

09.04.2019 директор відповідача надіслав позивачу лист №18/704/3, у якому просив позивача направити його представника для прийняття в експлуатацію вузлів обліку газу після проведення періодичної повірки та відновлення газопостачання у котельнях за адресами вул.Онопрієнко, 8 та вул.Є.Кухарця, 12 у м.Черкаси.

24.04.2019 представниками позивача та відповідача під час проведення монтажу повірених засобів вимірювальної техніки (далі ЗВТ) на підприємствах відповідача було проведено пломбування ЗВТ, про що складені відповідні акти, які були підписані представником відповідача. В акті опломбування вузла обліку природного газу №530Р вказано, що програмування обчислювача (коректора) об`єму газу перевірено та протокол конфігурації додається і відповідає технічній та метрологічній документації. Герметичність фланцевих та різьбових з`єднань вузла обліку перевірено та витоків газу не виявлено.

У подальшому, відповідач надіслав на адресу позивача лист №18/1022 від 21.05.2019, у якому терміново просив позивача направити представника останнього на котельні, які знаходяться по вул.Є.Кухарця, 12 і вул.Онопрієнко, 8 у м.Черкаси для приведення параметрів конфігурації (коефіцієнтів Re, Kq) обчислювача «Універсал-02» у відповідність з паспортними даними лічильника газу «Ірвіс К-300» у зв`язку із позаштатним режимом роботи комерційного ВГ, пов`язаного з неправильною конфігурацією даних обчислювача об`єму газу, що призводить до завищеного обрахунку об`єму спожитого газу.

22.05.2019 у котельнях відповідача за адресами вул.Є.Кухарця, 12 і вул.Онопрієнко, 8 у м.Черкаси були проведені зміни параметрів конфігурацій обчислювача об`єму газу «Універсал-02» шляхом поправлення коефіцієнтів відповідно з паспортними даними лічильника газу «Ірвіс К-300», що підтверджується актами №551Р та №552Р.

За результатами проведення змін параметрів конфігурацій обчислювачів об`єму газу «Універсал-02» на об`єктах відповідача за адресою вул.Є.Кухарця, 12 та вул.Онопрієнко, 8 у м.Черкаси, позивачем за участю представника відповідача були складені акти про порушення №51-ГУ та №52-ГУ від 22.05.2019. У цих актах вказано, що на об`єктах відповідача встановлені порушення підпункту 3 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме виявлено помилки у конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно. Порушення усунуті шляхом зміни параметрів конфігурації обчислювачів об`єму газу. Також повідомлено відповідача, що 30.05.2019 відбудеться засідання комісії Оператора ГРМ з розгляду актів за адресою вул. М.Залізняка, 142 у м.Черкаси.

31.05.2019 відбулось засідання комісії позивача з розгляду актів про порушення №51-ГУ та №52-ГУ від 22.05.2019, яке оформлене протоколом №52. Членом комісії було повідомлено, що за заявою споживача 22.05.2019 були змінені дані у конфігурації обчислення об`ємів газу у котельнях по вул.Є.Кухарця, 12 та вул.Онопрієнко, 8 у м.Черкаси. Комісією вирішено, що оскільки у роздрукованих звітах з обчислювачів об`єму газу не зафіксовано аварійних ситуацій, об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за травень місяць 2019 року корегуванню не підлягає.

Представник відповідача з рішенням комісії Оператора ГРМ, яке було оформлено протоколом №52 від 31.05.2019, не погодився, про що зазначив у протоколі, що у зв`язку із виявленням помилок в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, необхідно провести перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму газу.

У акті приймання-передачі послуг з розподілу природного газу від 31.01.2019, який складений на підтвердження надання послуг з розподілу газу за договором №01/10788/Т-16 від 11.02.2016, зазначено, що Оператор ГРМ надав послуги з розподілу природного газу об`єктів відповідача за травень 2019 року у розмірі 1/12 річної замовленої потужностей, що становить 881 793 м3 на суму 334 904,98 грн. Даний акт підписаний представником відповідача та містить примітку що фактично було спожито природного газу 674 545 м3 на суму 256 192,20 грн.

Листами №01/1149 від 06.06.2019, від 01.07.2019 та від 04.07.2019 відповідач повідомив позивача про те, що у наданому останнім на підпис акті наданих послуг з розподілу природного газу за травень 2019 року від 31.05.2019, зазначений обсяг природного газу вказаний без врахування корегувань, яке позивач мав здійснити на підставі актів №51-ГУ та №52-ГУ від 22.05.2019, у зв`язку з чим відповідач повертає наданий позивачем акт без його підписання та одночасно направив позивачу акт наданих послуг з розподілу природного газу за травень 2019 року з урахуванням коригувань, а саме у обсязі 674 545 м3 та просив позивача виставити рахунок на оплату.

Матеріали справи не містять будь-яких відповідей позивача на вказані листи відповідача та виставлених рахунків на оплату послуг з розподілу природного газу за травень 2019 року з урахуванням коригувань.

Відповідач оплатив послуги позивача з розподілу газу за договором за травень 2019 року у сумі 256 192,20 грн що відповідає 674 545 м3 об`єму спожитого природного газу за цей період. Спірною є сума, яка є предметом спору у цій справі.

Судом також встановлено, що між НАК «Нафтогаз України» та Комунальним підприємством теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» було укладено договір постачання природного газу №1373/18-БО-36 від 02.10.2018, на виконання якого у травні 2019 року НАК «Нафтогаз України» передав, а відповідач прийняв природний газ власного видобутку за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню обсягом 674 545 м3 загальною вартістю 4 975 867,53 грн, з яких вартість з транспортування для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (замовлення потужності) становить 157 368,81 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.05.2019.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу».

Так, за змістом статті 1 цього Закону України «Про ринок природного газу» надано визначення термінів «газорозподільна система», якою є технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам (пункт 6), а також «оператора газорозподільної системи», яким є суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (пункт 17).

Як слідує з положень частини 1 статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Згідно із частиною 1 статті 41 Закону України «Про ринок природного газу», регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу. Оператор газорозподільної системи розміщує кодекс газорозподільних систем на своєму веб-сайті.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу щодо умов забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу визначається Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодекс газорозподільних систем).

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, умови забезпечення: надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу; доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу); доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу); механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу.

Пунктом 5 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем встановлено, що скорочення, що застосовуються у цьому Кодексі, зокрема мають такі значення: ВОГ - вузол обліку природного газу; ГРМ - газорозподільна система; ЗВТ - засоби вимірювальної техніки.

Згідно із пунктами 3 та 4 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого вебсайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», відповідно до статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

Як встановлено судом, 11.02.2016 Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» шляхом підписання відповідної заяви-приєднання приєдналось до типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498.

Відповідно до пункту 5 глави 2 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем суб`єкт ринку природного газу, на балансі якого перебувають комерційні та дублюючі вузли обліку, забезпечує їх належний технічний стан та своєчасне внесення в обчислювачі/коректори об`єму газу ФХП природного газу.

Главою 7 розділу X Кодексу Газорозподільних систем встановлено порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах споживачів, що не є побутовими

Власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Одразу після встановлення повіреного ЗВТ (або його повірки на місці встановлення) Оператор ГРМ забезпечує пломбування встановленого (повіреного на місці) ЗВТ та складає акт про пломбування, який має бути підписаний споживачем.

Перед пломбуванням ЗВТ Оператор ГРМ має право за власний рахунок та з використанням еталонних або зразкових (контрольних) ЗВТ перевірити похибку вимірювання встановленого ЗВТ та/або всього комерційного ВОГ (пункт 7 глави 7 розділу X Кодексу Газорозподільних систем).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, як споживач, з метою дотримання вимог щодо обов`язку з чергової повірки ЗВТ з дотриманням вимог Кодексу направив на повірку обчислювач «Універсал-02» (який є складовою частиною ЗВТ) Товариству з обмеженою відповідальністю «Гремпіс», яке здійснює метрологічну діяльність відповідно до Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Судом встановлено, що при проведенні пломбування ЗВТ на об`єктах споживача (яке проводилось за участю представників позивача та відповідача) не було перевірено протокол конфігурування обчислювачів при запуску вузлів обліку в роботу. Після повірки обчислювачів залишились тестові параметри коефіцієнта Рейнольдса Re і автомодельного ряду Kq. Товариство яке здійснювало повірку не ввело необхідні коефіцієнти на прохання представника споживача, вказане підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гремпіс» №47 від 27.05.2019 (а.с.30), а також актами №551Р та №552Р від 22.05.2019 у яких зазначено, що на об`єктах відповідача були проведені зміни параметрів конфігурацій обчислювача об`єму газу «Універсал-02» шляхом поправлення коефіцієнтів відповідно з паспортними даними лічильника газу «Ірвіс К-300».

Пунктом 6 Глави 6 Розділу X Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

Як наведено вище, після здійснення повірки та пломбування ЗВТ на підприємствах відповідача, останнім було виявлено некоректну роботу цих засобів, про що відповідач повідомив позивача листом. Представники Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» та відповідача 22.05.2019 провели зміну параметрів конфігурації обчислювача об`ємів газу на об`єктах відповідача.

У цей же день представником позивача було складено акти про порушення №51-ГУ та №52-ГУ, у яких зазначено, що на об`єктах відповідача за адресою вул. Є. Кухарця, 12 та вул. Онопрієнко, 8 у м. Черкаси встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем - підпункт 3 пункту 3 глави 2 розділу ХІ, а саме виявлено помилки в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно.

До порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належить виявлення помилок в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, чи в протоколі параметризації (діаметр газопроводу звужуючого пристрою, кількість імпульсів, параметрів ФХП тощо), внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно (підпункт 3 пункту 3 глави 2 розділу ХІ).

За результатами розгляду актів про порушення №51-ГУ та №52-ГУ від 22.05.2019 комісією відповідача складено протокол №52, у якому було встановлено відсутність аварійних ситуацій, а відповідно і відсутність порушень споживачем Кодексу Газорозподільних систем. Водночас, перерахунок нарахованого обсягу за травень 2019 року позивачем не здійснено.

Порядок комерційного обліку газу по об`єктах споживачів, що не є побутовими урегульований положеннями глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем.

1. Визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

2. Для визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ приймаються дані комерційного вузла обліку споживача.

3. Періодом, за який по об`єкту споживача визначається загальний фактичний об`єм (обсяг) споживання (розподілу) природного газу, є календарний місяць.

Обсяг природного газу, спожитий споживачем за попередню газову добу, визначається Оператором ГРМ на рівні останнього оновленого прогнозу на цю добу, здійсненого Оператором ГРМ у попередній добі. Такі дані корегуються Оператором ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС виходячи з даних про фактичне споживання природного газу споживачем за підсумками газового місяця, у тому числі які ґрунтуються на даних обчислювача/коректора (за його наявності), що надають можливість встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу. Якщо комерційний вузол обліку природного газу по споживачу в установленому порядку обладнаний засобами дистанційної передачі даних, обсяг природного газу, спожитий споживачем за попередню газову добу, визначається виходячи із фактичних даних, зчитаних з комерційного вузла обліку природного газу.

За доводами представників позивача та відповідача комерційний вузол обліку природного газу споживача обладнаний засобами дистанційної передачі даних.

Врахувавши ці показники, позивач виставив відповідачу для оплати акт приймання-передачі послуг з розподілу природного газу за травень 2019 року від 31.01.2019, який складений на підтвердження надання послуг з розподілу газу за договором №01/10788/Т-16 від 11.02.2016.

Дослідивши вказаний акт, судом встановлено, що акт підписаний представником відповідача та містить примітку відповідача, що фактично було спожито природного газу 674 545 м3 на суму 256 192,20 грн. При цьому суд звертає увагу, що позивачем у акті визначено, що вартість послуги з розподілу природного газу об`єктів відповідача за травень 2019 року становить 334 904,98 грн і визначена як 1/12 річної замовленої потужностей, яка становить 881 793 м3..

Як зазначено вище, питання визначення розміру фактичного розподілу газу ставилось відповідачем у листах, які направлялись позивачу з вимогою надати відкорегований акт надання послуг з розподілу газу за травень 2019 року з врахуванням помилки в конфігурації даних обчислювача.

У пункті 5 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем встановлено, що визначення загального об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період з урахуванням передбачених цим Кодексом (договором розподілу природного газу) регламентних процедур щодо визначення об`ємів споживання (розподілу) природного газ, визначається на підставі звіту споживача (дистанційних даних) про спожиті об`єми природного газу, визначені комерційними вузлами обліку, або на підставі зміненого режиму нарахування по об`єкту споживача Оператор ГРМ.

За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. До вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленого) природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (пункт 7 глави 3 розділу IX Кодексу).

Розділом XI Кодексу газорозподільних систем передбачено порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу.

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування наведені у главі 2 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем.

Як зазначено вище за результатами розгляду актів про порушення №51-ГУ та №52-ГУ від 22.05.2019 комісією відповідача складено протокол №52, у якому було встановлено відсутність аварійних ситуацій і відсутність порушень споживачем Кодексу Газорозподільних систем.

У підпункті 3 пункту 3 глави 2 розділу ХІ встановлено обов`язок Оператора ГРМ здійснити перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ, що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача») у разі виявлення помилок в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, чи в протоколі параметризації (діаметр газопроводу звужуючого пристрою, кількість імпульсів, параметрів ФХП тощо), внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно.

Відповідач неодноразово звертався до позивача з листами, у яких просив здійснити перерахунок розподіленого об`єму природного газу за травень 2019 року, проте позивач такого перерахунку не зробив і відкоригованого акту за вказаний період відповідачу не направив.

На підтвердження фактичного об`єму використаного відповідачем газу надано акти приймання-передачі природного газу від 31.05.2019, які складені та підписані представниками постачальника газу та споживача, у яких зазначено, що у травні 2019 року відповідач прийняв природний від постачальник природний газ обсягом 674 545 м3 загальною вартістю 4 975 867,53 грн, що на 207 248 м3 менше ніж вказано у складеному позивачем акті приймання-передачі послуг з розподілу природного газу від 31.05.2019.

Суд також критично оцінює наданий позивачем акт звірки взаєморозрахунків між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» та Комунальним підприємством теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго», оскільки вказаний акт відображає стан розрахунків між сторонами за період 2020 року і не містить спірної суми. Крім того, за змістом цього акту взаємозвірки встановлена заборгованість Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» перед Комунальним підприємством теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» станом на 31.12.2020, у той час коли позивач зазначає про заборгованість відповідача перед ним.

Відповідно до статей 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 910/16586/18, від 12.01.2021 у справі №910/3726/20.

Отже, враховуючи вищевикладене та дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач у травні 2019 року спожив 881 793 м3 природного газу шляхом його транспортування розподільними трубопроводами, та як наслідок споживання такого об`єму природного газу мав місце розподіл саме такого обсягу газу природного газу.

Матеріали справи містять належні докази, якими підтверджується некоректна робота засобів обліку газу, яка призвела до завищеного обліку газу за травень 2019 року, водночас, акти приймання-передачі природного газу від 31.05.2019, у яких обсяг спожитого відповідачем у травні 2019 року визначений об`ємом 674 545 м3, позивачем не спростовані.

Позаштатний режим роботи комерційних ВОГ відповідача констатовано і самим позивачем у складених представником останнього актах про порушення №51-ГУ та №52-ГУ, у яких зафіксовано, що на об`єктах споживача виявлено помилки в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно. Порушення усунуті шляхом зміни параметрів конфігурації обчислювачів об`єму газу.

Отже, відповідач належними доказами довів, що ним у повному обсязі оплачені послуги позивача з розподілу природного газу за травень 2019 року, тому враховуючи вищевикладене та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» не підлягають до задоволення.

У відзиві на позов відповідач просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити позивачу у позову, оскільки відповідно до умов договору остаточний розрахунок за надані послуги проводяться споживачем до десятого числа наступного за звітним. Строк остаточного розрахунку за послуги з розподілу газу за травень 2019 року настав 10 червня 2019 року, то враховуючи загальний строк позивач звернувся за захистом після закінчення строку позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (статті 257, 267 Цивільногшо кодексу України).

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 Цивільного Кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Відповідно до положень пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2», прийнятої відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який у свою чергу постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239, від 20.05.2020 №392, від 22.07.2020 №641, від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 №1236, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611 неодноразово продовжено. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 №611 строк дії карантину встановлено до 31.08.2021.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (зі змінами) на території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2 (далі - СОVID-19), з 19.12. 2020 до 31.12.2022, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2», від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2» та від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2».

Також, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години30 хвилин 25 квітня 2012 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Враховуючи наведені вище положення закону, суд вважає, що строк позовної давності для звернення позивача з цим позовом не пропущений, тому суд відмовляє у застосуванні наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, сплачений позивачем за подання позову судовий збір покладається на позивача та йому не відшкодовується.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.02.2023.

Суддя О.І.Кучеренко