ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1250/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" до Виконавчого комітету Медведівської сільської ради про стягнення 3380 грн. 05 коп.,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2022 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Виконавчого комітету Медведівської сільської ради (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору про закупівлю електричної енергії № 60СВ797-4499-22 від 23.05.2022 року, 3248 грн. боргу, 7 грн. 47 коп. 3% річних, 124 грн. 58 коп. пені, що разом становить 3380 грн. 05 коп., та відшкодування судових витрат.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором про закупівлю електричної енергії № 60СВ797-4499-22 від 23.05.2022 року щодо оплати використаної відповідачем електричної енергії у серпні 2022 року.

Ухвалами суду від 28.11.2022 року, 16.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1250/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін без виклику, розгляд справи по суті призначено на 19.01.2023 року, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи; забезпечено проведення судового засідання у справі № 925/1250/22 для представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" адвоката Шевчика О.І. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів.

Відповідач в особі свого представника подав суду 18.01.2023 року клопотання (вх. № 821/23, а.с. 49), в якому просив долучити до матеріалів справи копію платіжного доручення № 18 від 10.11.2022 про сплату відповідачем на користь позивача 3248 грн. за поставлену електроенергію згідно договору № 60 СВ797-4499-22, акту ЗЛВ82032903 від 07.10.2022 року із зазначенням проведення сплати банком 16.11.2022 року.

Ухвалою суду від 19.01.2023 року судове засідання для розгляду справи по суті відкладено на 01.02.2023 року, запропоновано позивачу подати до суду письмові пояснення з урахуванням клопотання відповідача, копію направити відповідачу, докази направлення надати суду, явку учасників справи в судове засідання визнано не обов`язковою.

Представник позивача подав суду засобами електронного зв`язку 01.02.2023 року заяву про зменшення позовних вимог (вх. № 1687/23, а.с. 60), в якій просив поновити строк на подання даної заяви, враховуючи впровадження на території України воєнного стану, прийняти зменшення позовних вимог на суму основного боргу, стягнути з відповідача 7 грн. 47 коп. 3% річних, 124 грн. 58 коп. пені, відшкодувати судові витрати.

Сторони явку представників в судове засідання 01.02.2023 року не забезпечили.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Суд розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог (вх. № 1687/23 від 01.02.2023 року, що містить клопотання про поновлення строку на подання вказаної заяви, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч. ч. 1, 2 ст. 114 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 28.11.2022 року розгляд справи по суті призначено на 19.01.2023 року, в даному судовому засіданні представник позивача приймав участь в режимі відеоконференції та був повідомлений про відкладення судового засідання на 01.02.2023 року.

Враховуючи викладене, наведені позивачем причини пропуску строку, положення п.2 ч.2 ст. 46 ГПК, ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд враховує місцезнаходження позивача та його представника, не визнає поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду із заявою про зменшення позовних вимог та відповідно підстав для поновлення строку на подання заяви про зменшення позовних вимог, заяву позивача про зменшення позовних вимог залишає без розгляду.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі № 925/1250/22 письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з наступних підстав.

23.05.2022 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут", як учасником, та відповідачем - Виконавчим комітетом Медведівської сільської ради, як замовником, укладений договір про закупівлю електричної енергії (та/або послуг з електропостачання) № 60СВ797-4499-22 (далі - Договір, а.с. 11-14). Відповідно до Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1749 від 23.12.2015 року, предметом закупівлі є електрична енергія в кількості 200000 кВт, код 09310000-5 Електрична енергія (п. 1.1. Договору).

У Договорі передбачені усі його істотні умови, зокрема:

п. 1.3. - учасник зобов`язується у 2022 році поставити товар (надати послугу0 відповідно до п. 1.1. даного договору, а замовник - прийняти та оплатити його (її) вартість;

п. 1.4. - найменування (номенклатура, асортимент) товару: енергія електрична. Кількість товару визначається у додатку 3 до цього договору;

п.3.1. - ціна договору становить 700000 грн., вартість 1кВт складає 3,50 грн. у тому числі ПДВ 0,583 грн. Ціну договору вказано з врахуванням кошторисних призначень;

п. 4.1. - оплата електричної енергії здійснюється замовником самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки учасника в терміни, визначені договором про постачання електричної енергії;

п. 4.3. - тривалість періоду для оплати отриманого рахунку має не перевищувати 10 операційних днів з дня отримання рахунку для замовника, який оплачує електричну енергію самостійно;

п. 5.1.- строк поставки з дня підписання договору по 31.12.2022 року;

п. 5.2. - місце поставки товару: підпорядковані заклади Виконавчому комітету Медведівської сільської ради;

п. 7.2. - учасник має право вимагати від замовника відшкодування збитків, а замовник відшкодовує збитки, понесені учасником у разі порушення замовником строків розрахунків з учасником - пеню у розмірі 0,05 % за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені визначається в розрахунковому документі окремим рядком.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

На виконання умов Договору сторонами укладено додатки:

Додаток № 1 «Заява-приєднання до договору про закупівлю електричної енергії (та/або послуг з електропостачання) № 60СВ797-4499-22 від 23.05.2022 року»(а.с. 16), в якому вказано персоніфіковані дані споживача - Виконавчого комітету Медведівської сільської ради та найменування оператора, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії - Чигиринська філія відокремленого підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго»;

Додаток №2 «Комерційна пропозиція» (а.с. 17);

Додаток №3 «Договірні величини споживання електричної енергії на 2022 рік».

Із акту приймання-передачі електричної енергії № ЗЛВ82032903 від 31.08.2022 року (а.с. 19) вбачається, що за договором про закупівлю електричної енергії (та/або послуг з електропостачання) № 60СВ797-4499-22 від 23.05.2022 року, позивач поставив, а відповідач, як споживач, прийняв та використав у серпні 2022 року електричну енергію обсягом 928 кВт/год. на суму 3248 грн.

На виконання умов Договору 27.09.2022 року позивач виставив рахунок на оплату №62062060 за спожиту у серпні 2022 року електричну енергію на суму 3248 грн. та засобами електронного зв`язку 27.09.2022 року направив відповідачу разом з актом приймання-передачі електричної енергії № ЗЛВ82032903 від 31.08.2022 року (а.с. 20, 21).

Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» листом № 7944/030101 від 23.09.2022 року, на запит позивача від 20.09.2022 року повідомило, що у період з 01.08.05.2022 року по 05.08.2022 року на території впровадження господарської дальності оператора системи розподілу електричної енергії ПАТ «Черкасиобленерго» електропостачальником ТОВ "Львівгаз збут" здійснювалось постачання електричної енергії споживачу Виконавчому комітету Медведівської сільської ради; обсяги розподіленої електричної енергії споживачу у розрахунковому періоді - серпень 2022 року становили 928 кВт/год (а.с. 22).

Відповідач оплату за спожиту у серпні 2022 року електричну енергію своєчасно не здійснив, згідно з розрахунком позивача борг відповідача становить 3248 грн. (а.с. 23), вимога про його стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.

Також за порушення строків оплати спожитої електричної енергії позивач нарахував до стягнення 124 грн. 58 коп. пені, 7 грн. 47 коп. 3% річних.

Разом з тим відповідач надав суду копію платіжного доручення № 18 від 10.11.2022 року про сплату на користь позивача 3248 грн. вартості спожитої електричної енергії за договором про закупівлю електричної енергії (та/або послуг з електропостачання) № 60СВ797-4499-22 від 23.05.2022 року, з відміткою банку про проведення вказаного платежу 16.11.2022 року.

Таким чином, спірні правовідносини сторін виникли із договору про закупівлю електричної енергії (та/або послуг з електропостачання) № 60СВ797-4499-22 від 23.05.2022 року, вимоги позивача витікають із прав і обов`язків сторін за цим договором.

За правовою природою ці правовідносини віднесені до договірних зобов`язань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року(надалі - Правила/ПРРЕЕ).

Пунктом 10 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року визначено, що до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР.

ОСР є юридичною особою, яка відповідає за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.Усі обленерго набули статусу операторів системи розподілу при запровадженні нового ринку електроенергії з 01.01.2018 року.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії встановлено зокрема наступне:

постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку (п.1.2.7 Правил);

оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом (п.4.21 Правил.);

дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п.4.3. Правил);

розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду (п. 4.12 Правил);

для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (п. 4.13 Правил).

Електропостачальник має право на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства (п.п. 8 п. 5.2.1.);

Відповідно до п. 9.1.1. Кодексу комерційного обліку обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО, ППКО та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами укладений договір про закупівлю електричної енергії (та/або послуг з електропостачання) № 60СВ797-4499-22 від 23.05.2022 року, шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, який сторонами погоджено з урахуванням положень Цивільного, Господарського кодексів України, ПРРЕЕ, Закону України «Про ринок електричної енергії», який сторонами виконувався.

Пунктами 4.1., 4.3. Договору сторони обумовили, що оплата електричної енергії здійснюється замовником самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки учасника в терміни, визначені договором про постачання електричної енергії; тривалість періоду для оплати отриманого рахунку має не перевищувати 10 операційних днів з дня отримання рахунку для замовника, який оплачує електричну енергію самостійно.

Відповідач за Договором у серпні 2022 року прийняв та використав електричну енергію обсягом 928 кВт/год. на загальну суму 3248 грн. без зауважень, що відображено в акті приймання-передачі електричної енергії № ЗЛВ82032903 від 31.08.2022 року та рахунку на оплату № 62062060 від 27.09.2022 року, проте оплату отриманої електричної енергії відповідач здійснив лише 16.11.2022 року на суму 33248 грн. згідно платіжного доручення №18 від 10.11.2022 року.

Позивач звернувся до Господарського суду Черкаської області з даним позовом 18.11.2022 року (згідно даних Укрпошта Експрес вказаних на поштовому конверті) (а.с. 37).

Суд вважає, що відповідач сплатив заявлену позивачем заборгованість у розмірі 3248 грн. до подачі даного позову до суду, тому відсутні підстави для задоволення даної вимоги і тому суд відмовляє у її стягненні.

У зв`язку з простроченням сплати основного грошового зобов`язання позивачем також заявлено до стягнення з відповідача на підставі п. 7.2. Договору 124 грн. 58 коп. пені, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 7 грн. 47 коп. 3% річних нарахованих за період з 12.10.2022 року по 08.11.2022 року.

Сторони погодили в п. 7.2. Договору, що учасник має право вимагати від замовника відшкодування збитків, а замовник відшкодовує збитки, понесені учасником у разі порушення замовником строків розрахунків з учасником - пеню у розмірі 0,05 % за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені визначається в розрахунковому документі окремим рядком.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив строк виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум пені, 3% річних. суд керується приписами статей 546-548, 549-552, 610-612, 614, 625 ч. 2 ЦК України ЦК України, статтями 216-218, 229-232 (зокрема, абз. 3 ч. 2 ст. 231), 234 ГК України, роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» N 14 від 17.12.2013 року, умовами п. 7.2. договору про закупівлю електричної енергії (та/або послуг з електропостачання) № 60СВ797-4499-22 від 23.05.2022 року, їх розрахунок позивачем методологічно і арифметично проведено правильно, тому вимогу позивача в цій частині суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у заявленому розмірі.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладених обставин справи, умов Договору та наведених норм законодавства суд спірні вимоги позивача про стягнення 7 грн. 47 коп. 3% річних, 124 грн. 58 коп. пені за відповідний період прострочення сплати основної заборгованості вважає обґрунтованими і позов задовольняє частково. В стягненні 3248 грн. боргу слід відмовити.

На підставі ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно задоволеній частині позову - 96 грн. 92 коп. сплаченого судового збору.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 46, ч.2 ст. 118, ч. 1 ст. 119, ст.ст. 129, 233-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання позивача про поновлення строків для подання заяви про зменшення позовних вимог.

Залишити без розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог за вх. № 1687/23 від 01.02.2023 року.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Медведівської сільської ради, , місцезнаходження: 20930, Черкаська обл., Черкаський район, с. Медведівка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44В на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут", , місцезнаходження: 79039, м. Львів, вул. Т.Шевченка, буд. 111А - 124 грн. 58 грн. пені, 7грн. 47 коп. 3% річних, 96 грн. 92 коп. судового збору.

У задоволенні позову в частині вимог про стягнення 3248 грн. боргу, 2384 грн. 08 коп. судового збору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09.02.2023 року.

Суддя В.М. Грачов