ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"17" лютого 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3210/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс про забезпечення позову за вх.№2-195/23 від 15.02.2023
у справі №916/3210/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс
до відповідача: Одеського казенного експериментального підприємства
про стягнення 2 747 841 грн.
06.12.2022 ухвалою господарського суду Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є. відкрито провадження у справі №916/2310/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс до Одеського казенного експериментального підприємства про стягнення 2 747 841 грн. Справу постановлено розглядати за правилами загальної позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 11.01.2023 із повідомленням учасників справи про судове засідання та учасникам справи встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс обґрунтовані посиланнями на неналежне виконання відповідачем умов типових договорів постачання №Т-43/20 від 02.09.2020, №Т-101/20 від 30.12.2020, №Т-19/08-21 від 19.08.2021, №Т-19/04-22 від 19.04.2022 щодо оплати поставленого позивачем товару.
12.01.2023 за вх.№185/23 господарським судом одержано відзив на позов, в якому відповідач просить суд у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс до Одеського казенного експериментального підприємства про стягнення заборгованості відмовити та застосувати позовну давність.
Окрім того, 15.02.2023 за вх.№4729/23 господарським судом одержано клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи.
У підготовчому засіданні 15.02.2023, за відсутності представників сторін, судом поставлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 02.03.2023 о 12:00, із викликом учасників справи у підготовче засідання.
15.02.2023 за вх.№2-195/23 господарським судом Одеської області одержано заяву про забезпечення позову, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс просить суд накласти арешт на грошові кошти відповідача в сумі 2 747 841 грн., які ним підлягають сплаті позивачеві та знаходяться на рахунках відповідача.
В обґрунтування необхідності вжиття судом відповідних заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що 01.02.2023 позивач отримав повідомлення, яким відповідач попереджає його та інших своїх кредиторів про реорганізацію Одеського казенного експериментального протезно ортопедичного підприємства №11/12 від 18.01.2023. Відтак, на думку позивача процес реорганізації відповідача, як юридичної особи, може тривати значний час, чим істотно ускладнить виконання рішення суду у справі 916/3210/22 і унеможливіть ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду.
В якості доказів, позивачем до заяви додано повідомлення №11/22 від 18.01.2023, яким Одеське казенне експериментальне протезно-ортопедичне підприємство повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс про реорганізацію Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства шляхом перетворення, а також копію витягу з сайту YouControl з відомостями щодо Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства.
Частиною 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
За змістом цієї норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів. Сума арештованих коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт має стосуватися майна, належного до предмета спору.
Верховний суд у постанові від 26.11.2020р. у справі №911/949/20 дійшов висновку, що пункт 1 частини першої статті 137 ГПК України визначає два окремі засоби забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно та накладення арешту на кошти, які за змістом цієї норми можуть застосовуватися одночасно або незалежно один від одного.
При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.
Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Водночас достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічна права позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі N 910/7511/19, від 03.04.2020 у справі N 904/4511/19, від 23.12.2020 у справі N 911/949/20.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач послався на процес реорганізації відповідача, як юридичної особи, який може тривати значний час, чим істотно ускладнить виконання рішення суду у справі 916/3210/22.
Як вбачається, із повідомлення №11/22 від 18.01.2023, Одеське казенне експериментальне протезно-ортопедичне підприємство на виконання Наказу Міністерства Соціальної політики України №11 від 11.01.2023 «Про реорганізацію Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства» реорганізується шляхом його перетворення на Державне комерційне підприємство «Одеське експериментальне протезно-ортопедичне підприємство».
Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Статтею 108 ЦК України визначено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.
За приписами ч. 6 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.
Отже, наявність обставин перебування відповідача у процесі реорганізації, не свідчить про ухилення останнього від виконання зобов`язання щодо оплати за поставлений позивачем товар на підставі типових договорів постачання №Т-43/20 від 02.09.2020, №Т-101/20 від 30.12.2020, №Т-19/08-21 від 19.08.2021, №Т-19/04-22 від 19.04.2022.
Більш того, повідомлення кредиторів про реорганізацію Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства шляхом перетворення від 18.01.2023 №11/22, яке відповідач надіслав позивачу, навпаки, свідчить про вжиття відповідачем відповідних заходів щодо виявлення кредиторів та вчинення дій щодо зобов`язань перед ними.
Окрім того, у відповідному повідомленні від 18.01.2023 №11/22 наявні відомості, згідно з якими усі активи та зобов`язання у повному обсязі переходять до підприємства правонаступника: Державного комерційного підприємства «Одеське експериментальне протезно-ортопедичне підприємство».
Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс за вх.№2-195/23 від 15.02.2023
Керуючись ст.ст.140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх.№2-195/23 від 15.02.2023 у справі №916/3210/22.
Ухвала набирає чинності в порядку встановленому ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 17.02.2023р.

Суддя Г.Є. Смелянець