ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

"14" лютого 2023 р.м. ХарківСправа № 922/341/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1
про неплатоспроможність ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражну керуючу Белінську Наталію Олександрівну, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати її неплатоспроможною, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.

Ухвалою суду від 06.02.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 341/23 від 30.01.2023) залишено без руху; повідомлено ОСОБА_1 про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 341/23 від 30.01.2023); заявнику - ОСОБА_1 у семиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки, надати суду докази решти авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 26840,00 грн., проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам чинного законодавства. Цією ухвалою роз`яснено ОСОБА_1 що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Вищезазначена ухвала суду була надіслана ОСОБА_1 в підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" 06.02.2023 та отримана останньою, що підтверджується даними системи діловодства спеціалізованого суду.

09.02.2023 через кабінет "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої зокрема доданий оновлений проект плану реструктуризації. Також в поданій заяві ОСОБА_1 надала пояснення щодо надання доказів авансування боржником керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, відповідно до яких просить суд прийняти як належний та допустимий доказ авансування боржником винагороди керуючому реструктуризацією договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 17.01.2023, укладений з арбітражним керуючим Белінською Н.О.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків, суд зазначає, що заявницею не були усунуті у повному обсязі недоліки, які визначені в ухвалі суду від 06.02.2023.

Пунктом 12 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено положеннями ст.30 Кодексу.

Так, ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі. При цьому законом чітко визначається розмір відповідної плати, як гарантія захисту прав арбітражного керуючого.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня складає 2684,00 грн.

Отже, винагорода керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень становить 40260,00 грн (2684,00 грн х 5 = 13420,00 грн/місяць, 13000,00 грн/місяць х 3 місяці = 40260,00 грн).

Положеннями частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому (керуючому реструктуризацією) у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, додано докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 13420,00 грн, тобто у меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи часткову сплату авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією заявниця зазначає, що між нею та арбітражним керуючим Белінською Н.О. укладений договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 17.01.2023, відповідно до пунктів 3.1, 3.2 якого оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 40260,00 грн. за весь строк виконання повноважень арбітражного керуючого Белінською Н.О., починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією. ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 3 місяців у сумі 13420,00 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

У заяві про усунення недоліків заявниця обґрунтовує своє право на оплату послуг арбітражного керуючого в обраний спосіб, що відрізняється від визначеного в статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, в тому числі, з посиланням на згоду арбітражного керуючого та правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20, а також на наявну судову практику господарських судів, у яких були відкриті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за наявності укладених договорів про розстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого.

У постанові Верховного Суду, на яку посилається заявниця, зазначено, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб невстановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Отже, у вказаній справі Верховний Суд зазначає про наявність у господарського суду можливості (а не обов`язку) прийняття в якості альтернативного мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому угоди заявника з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи.

Разом з тим, у договорі про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 17.01.2023 сторонами передбачено не відстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого до реалізації майна боржника, як це визначено в наведеній вище постанові Верховного Суду, а розстрочення платежу на 3 місяці.

Верховний Суд у постанові від 23.11.2020 у справі №922/1734/20 зазначив, що виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення від її сплати не вплине на баланс інтересів держави та заявника в цій справі, оскільки є лише платою суб`єкту незалежної професійної діяльності за виконання ним своїх обов`язків. В той же час звільнення заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абзац 5 частина 2 статті 3 КУПБ).

Обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не містять умов та не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди керуючому реструктуризацією при поданні заяви та вирішенні судом питання про її прийняття до розгляду. Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди керуючому реструктуризацією чинним законодавством України не передбачено (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №910/2629/20, від 17.02.2021 у справі № 927/166/20).

Суд звертає увагу на те що, ні нормами Кодексу України з процедур банкрутства, ні будь-якими іншими нормами чинного законодавства не передбачено розстрочення авансування винагороди арбітражному керуючому.

Крім того, в ухвалі суду від 06.02.2023 суд звернув увагу на те, що боржником не надано належних та допустимих доказів можливості в подальшому здійснювати оплату послуг арбітражного керуючого у справі про її неплатоспроможність, оскільки з поданого ОСОБА_1 проекту плану реструктуризації боргів вбачається, що витрати боржниці перевищують дохід останньої, а саме різниця між доходом та витратами боржниці (в місяць) становить (-1446,06 грн.).

В заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначила, що може вчасно здійснити оплату відповідних послуг, а арбітражний керуючий вчасно отримати винагороду, визначену законом. Проте заявницею так і не надано належних доказів на підтвердження того, що заявниця має взагалі можливість сплатити грошову винагороду арбітражному керуючому у розмірі 13420,00 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду на протязі двох місяців, оскільки згідно оновленого проекту плану реструктуризації різниця між доходом та витратами боржника (в місяць) 72,38 грн.

Також, в ухвалі суду від 06.02.2023 суд звернув увагу заявниці на те, що договір на оплату праці від 17.01.2023 не набрав чинності (п.7.1 договору), оскільки він не підписаний заявником фізичною особою ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 не надано доказів спроможності мирного врегулювання питання оплати послуг арбітражного керуючого шляхом укладення відповідного договору.

Твердження заявниці, що норма абзацу 6 частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства обмежує її право на звернення до суду, лежить поза компетенцією господарського суду, оскільки у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того не приймаються судом посилання заявниці на висновки викладені у постанові апеляційного господарського суду, а також прохання боржниці врахувати позицію господарських судів першої інстанції, оскільки при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд керується виключно законом та враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 236 ГПК України).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що договір на оплату праці від 17.01.2023 не може прийнятим судом у якості належного доказу щодо мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому та зобов`язав ОСОБА_1 надати суду докази решти авансування на депозитний рахунок суду у розмірі 26840,00 грн., проте зазначені недоліки боржницею не було усунуто.

Згідно з ч.4 ст. 174 ПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду. Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу. Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Враховуючи, що заявницею - ОСОБА_1 недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 341/23 від 30.01.2023) не усунуто, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 341/23 від 30.01.2023), а також звернути увагу заявниці на те, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись статтями 2, 38, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 174, 232-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 341/23 від 30.01.2023)

Звернути ОСОБА_1 увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 14.02.2023

Суддя Яризько В.О.