СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Харків Справа № 917/256/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О. , суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

прокурора Хряка О.О.

третьої особи за первісним позовом Корецької М.О. (бере участь в режимі відеоконференції)

інші представники сторін не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" (вх. №1124П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 у справі №917/256/22 (суддя Тимощенко О.М., повний текст рішення складено та підписано 27.09.2022)

за позовом Керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, м. Лубни, Полтавська область,

в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату, вул. Перше Травня, 1А, с. Оріхівка, Лубенський район, Полтавська область,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг", м. Лубни, Полтавська область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Північно-східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, м. Полтава,

про стягнення 126.080,08 грн,

та про визнання недійсними додаткових угод № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 до договору постачання природного газу №21-21-Лб/3 від 26.07.2021, укладеного між ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" та Високо-Тополянським психоневрологічним інтернатом,

та за зустрічним позовном Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг", м. Лубни, Полтавська область,

до Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату, с. Оріхівка, Лубенський район, Полтавська область

про стягнення 260.262,40 грн

ВСТАНОВИВ:

Керівник Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" про стягнення 126.080,08 грн. Пізніше, предмет позову було змінено, і окрім стягнення прокурор просив суд визнати недійсними додаткові угоди №1 від 03.09.2021, №2 від 06.09.2021, №3 від 24.09.2021, №4 від 27.09.2021, №5 від 28.09.2021, №6 від 29.09.2021, №7 від 30.09.2021, №8 від 29.09.2021, №9 від 18.10.2021, №10 від 19.10.2021, №11 від 20.10.2021 до договору постачання природного газу №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021 в частині збільшення ціни природного газу, а також стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отримані кошти в сумі 126.080,08 грн. Вказані зміни прийняті господарським судом. В обґрунтування позову прокурор посилався на те, що додаткові угоди № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 до договору постачання природного газу №21-21-Лб/3 від 26.07.2021, якими збільшувалася ціна за одиницю товару, були укладені сторонами без дотримання вимог законодавства у сфері публічних закупівель і є нікчемними; в зв`язку з цим Високо-Тополянським психоневрологічним інтернатом сплачено надлишкові кошти за природний газ на користь ТОВ «Лубнигаз-Трейдинг».

ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" в свою чергу звернулося до Господарського суду Полтавської області із зустрічною позовною заявою до Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату про стягнення 260.262,40 грн, обґрунтовуючи її тим, що договір поставки газу №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021 є нікчемним, оскільки укладений з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі»; в зв`язку з цим відповідач за зустрічним позовом без належних правових підстав отримав природний газ, який належить ТОВ «Лубнигаз-Трейдинг».

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 у справі №917/256/22 позовні вимоги керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області задоволено повністю. Визнано недійсними в частині збільшення ціни природного газу додаткові угоди №1 від 03.09.2021, №2 від 06.09.2021, №3 від 24.09.2021, №4 від 27.09.2021, №5 від 28.09.2021, №6 від 29.09.2021, №7 від 30.09.2021, №8 від 29.09.2021, №9 від 18.10.2021, №10 від 19.10.2021, №11 від 20.10.2021 до договору постачання природного газу №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021 укладеного між ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" та Високо-Тополянським психоневрологічним інтернатом. Присуджено до стягнення з ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" на користь Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату 126.080,08 грн, на користь Полтавської обласної прокуратури 29.772,00 грн витрат по сплаті судового збору. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" повністю.

Відповідач за первісним позовом ТОВ Лубнигаз-Трейдінг, з вказаним рішенням місцевого господарського суду частково не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення в частині задоволення зустрічної позовної заяви та постановити в цій частині нове рішення, яким застосувати наслідки недійсності договору і стягнути з Високотополянського психоневрологічного інтернату на користь ТОВ Лубнигаз-Трейдінг 165.400,40 грн, та скасувати рішення в частині задоволення первісного позову про стягнення з ТОВ Лубни-Трейдінг 126.080,08 грн. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач за первісним позовом посилається на те, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального, процесуального права та з невірним встановленням обставин справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- суд першої інстанції прийняв позовну заяву до розгляду і розглянув її без наявності у прокурора повноважень щодо звернення до суду в інтересах Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату, який не являється органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень;

- суд першої інстанції безпідставно відмовив ТОВ Лубнигаз-Трейдинг в задоволенні зустрічного позову, зазначивши, що шляхом укладення другого договору поставки газу, відповідач фактично визнав переговорну процедуру, на якій його не було.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2022 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Чернота Л.Ф., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, встановлено строк для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 ГПК України. Запропоновано учасникам справи надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України. Витребувано матеріали справи №917/256/22 з Господарського суду Полтавської області.

28.11.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" надійшло клопотання про зупинення розгляду справи №917/256/22 (вх.№7435), в якому апелянт просить поновити строк для подання даного клопотання, зупинити провадження у справі №917/256/22 до прийняття рішення Господарським судом Полтавської області за позовом ТОВ Лубнигаз-Трейдинг до Високо-Тополянський психоневрологічний інтернат про визнання недійсними результати проведеної процедури закупвлі UA-2021-07-08-006243-c по закупівлі предмету газове паливо (ДК 021:2015-09120000-6) (Природний газ) із застосуванням переговорної процедури. Зупинити провадження у справі №917/256/22 до прийняття рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №917/2656/21. Задовольнити апеляційну скаргу відповідача в повному обсязі.

30.11.2022 від Північно-східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області до суду надійшли пояснення по справі (вх.№7516), в яких третя особа по справі на стороні позивача просить рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 у справі №917/256/22 залишити без змін, як законне та обгрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення.

Крім того, 22.12.2022 Держаудитслужба надала пояснення на заперечення (вх.№8365), в яких заперечує проти поновлення строку на подання клопотання про зупинення провадження у справі №917/256/22 до прийняття рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №917/2656/21, в зв`язку з тим, що клопотання ТОВ Лубнигаз-Трейдінг не містить жодних причин, в тому числі і поважних, які слугували б підставою для пропуску строку на подання до суду клопотання, чим не дотримано ч.1 ст.119 ГПК України. Просить відмовити в задоволенні клопотання про зупинення розгляду у справі №917/256/22.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2023 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Стойка О.В., Радіонова О.О., в зв`язку із відпусткою судді Черноти Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 розгляд справи №917/256/22 призначено до розгляду на 06.02.2023, відмовлено в прийнятті клопотання ТОВ Лубнигаз-Трейдинг про зупинення розгляду справи (вх.№7435 від 28.11.2022). Явку представників сторін визнано необов`язковою. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Офіційна електронна пошта суду: . Доведено до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду заяви по суті.

В судовому засіданні 06.02.2023 приймає участь прокурор Хряк О.О., який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Такж в судовому засіданні приймає участь представник третьої особи по справі на стороні позивача за первісним позовом - Північно-східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області Корецька М.О. В режимі відеоконференції за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми EasyCon.

Інші учасники по справі не скористалися наданим процесуальним правом на участь в судовому засіданні.

Учасники справи (повноважні представники) про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові та електронні адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду).

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвали суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим. Тобто, ухвала суду від 17.01.2023 оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 19.01.2023 і з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності представників позивача та відповідача у даному судовому засіданні.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

26.07.2021 за результатами проведення процедури закупівлі UA-2021-07-08-006243-C між Високо-Тополянським психоневрологічним інтернатом (споживач) та TОB Лубнигаз-Трейдинг (постачальник) укладено договір постачання природного газу №21-21-ЛБ/3 про закупівлю природного газу, за умовами якого постачальник зобов`язується забезпечувати поставку природного газу Код ДК 021:2015-09120000-6 Газове паливо (Природний газ) Споживачу для його власних потреб (споживання), а споживач зобов`язується приймати природний газ та своєчасно оплачувати його вартість відповідно до умов цього договору.

Іншими умовами договору встановлено наступне:

- річний плановий обсяг постачання газу 46,904 тис. куб. м (п. 1.2);

- загальна ціна договору становить 571.698,58 грн з ПДВ. Ціна газу становить 10.020,52 грн за 1000 куб.м, всього з ПДВ - 12.188,52 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) 136,58 грн (п. 3.1);

- ціна, зазначена в п.3.1. договору, може змінюватись протягом дії договору згідно підстав зазначених в ст.41 Закону України Про публічні закупівлі від 25.12.2015 №922-VIII. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 3.2).

- договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з 26.07.2021 до 31.12.2021 (п. 11.1);

- припинення чи розірвання можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін на підставі та в порядку, встановлених чинним законодавством України та договором (п. 11.4);

- усі зміни та доповнення до нього оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками. Істотні умови договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків передбачених ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі. Внесення змін до договору повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Збільшення ціни за одиницю товару здійснюється тільки у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. При цьому ціна за одиницю товару збільшується до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни на ринку (п. 11.5).

В подальшому сторони уклали ряд додаткових угод до договору №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021, якими було збільшено ціну природного газу, зокрема додаткові угоди №1 від 03.09.2021, №2 від 06.09.2021, №3 від 24.09.2021, №4 від 27.09.2021, №5 від 28.09.2021, №6 від 29.09.2021, №7 від 30.09.2021, №8 від 29.09.2021, №9 від 18.10.2021, №10 від 19.10.2021, №11 від 20.10.2021, внаслідок укладення яких ціна на газ за 1000 куб.м. загалом збільшилась з 12.188,52 грн до 34.001,40 грн.

За результатами вивчення стану законності у бюджетній сфері Лубенською окружною прокуратурою встановлено порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель в ході проведення Високо-Тополянським психоневрологічним інтернатом вищезазначеної процедури закупівлі природного газу (UA-2021-07-08-006243-C), в результаті якої було укладено спірний договір та, як слідство, низку зазначених додаткових угод.

Так, прокурор зазначає, що вказані додаткові угоди є незаконними, оскільки вони укладені з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а саме п.2 ч.5 ст.41 Закону, оскільки при укладенні спірних додаткових угод було безпідставно збільшено ціну за одиницю товару, а саме:

- додатковою угоди №1 від 03.09.2021 збільшено ціну з 12.188,52 грн до 13.395,13 грн за 1000 куб.м. на підставі цінової довідки Харківської торгово-промислової палати від 02.07.2021 №1460-5/21. Прокурор вважає, що вказана довідка не підтверджує факту коливання ціни на газ за період від дати укладення договору 26.07.2021 до дати укладення додаткової угоди № 1 03.09.2021, оскільки в цій довідці викладена інформація про ціну природного газу на європейських хабах станом на 12.05.2021 та 23.06.2021, тобто до дати укладення договору;

- додатковою угодою №2 від 06.09.2021 збільшено ціну природного газу до 14.720,88 грн за 1000 куб.м газу з 01.09.2021 на підставі цінової довідки Харківської ТПП від 07.07.2021 №1520/21, оскільки в останній викладена інформація про ціну природного газу на європейських хабах станом на 23.06.2021 та 01.07.2021, тобто до дати укладення договору, прокурор вважає, що вказана довідка не підтверджує факту коливання ціни на газ у період між датами укладання додаткових угод № 1 та № 2;

- додатковою угодою №3 від 24.09.2021 збільшено ціну природного газу до 16.191,00 грн за 1000 куб.м. на підставі цінової довідки Харківської ТПП від 25.08.2021 №1774/21. Прокурор вважає, що вказана довідка не підтверджує факту коливання ціни на газ за період від дати укладення додаткової угоди №2 до дати укладення додаткової угоди №3, оскільки в цій довідці викладена інформація про ціну природного газу на європейських хабах станом на 01.07.2021 та 03.08.2021, тобто до дати укладення додаткової угоди №2;

- додатковою угодою №4 від 27.09.2021 ціну природного газу було збільшено до 17.806,80 грн за 1000 куб.м на підставі довідки Харківської ТПП від 18.08.2021 №1930/21, оскільки в цій довідці викладена інформація про ціну природного газу на європейських хабах станом на 03.08.2021 та 17.08.2021, прокурор вважає, що вказана довідка не підтверджує факту коливання ціни на газ у період між датами укладання додаткових угод №3 та №4;

- додатковою угодою №5 від 28.09.2021 ціну газу збільшено до 19.498,44 грн за 1000 куб.м на підставі цінової довідки Харківської ТПП від 16.09.2021 №2226/21, оскільки в цій довідці викладена інформація про ціну природного газу на європейських хабах станом на 17.08.2021 та на 03.09.2021, прокурор вважає, що вказана довідка не підтверджує факту коливання ціни на газ у період між датами укладання додаткових угод №4 та №5;

- додатковою угодою № 6 від 29.09.2021 ціну природного газу збільшено до 21.438,00 грн за 1000 куб.м. Прокурор вважає, що коливання ціни у період між датами укладання додаткової угоди №5 та додаткової угоди №6 не підтверджується наданою до додаткової угоди № 6 ціновою довідкою Харківської ТПП від 16.09.2021 №2225/21, оскільки в останній викладена інформація про ціну природного газу на європейських хабах станом на 03.09.2021 та на 13.09.2021.

- додатковою угодою №7 від 30.09.2021 ціну природного газу збільшено до 23.579,40 грн за 1000 куб. м на підставі цінової довідки Харківської ТПП від 22.09.2021 №2315-2/21, оскільки в останній викладена інформація про ціну природного газу на європейських хабах станом на 15.09.2021 та 21.09.2021, прокурор вважає, що вказана довідка не підтверджує факту коливання цін на товар в період від дати укладення додаткової угоди №6 до дати укладення додаткової угоди №7;

- додатковою угодою №8 від 13.10.2021 ціну природного газу збільшено до 25.934,94 грн за 1000 куб.м. Прокурор зазначає, що коливання ціни у період між датами укладання додаткової угоди №7 та додаткової угоди №8 не підтверджується наданою до додаткової угоди № 8 ціновою довідкою Харківської ТПП від 05.10.2021 №2430/21, оскільки в останній викладена інформація про ціну природного газу на європейських хабах станом на 21.09.2021 та на 30.09.2021;

- додатковою угодою №9 від 18.10.2021 ціну природного газу збільшено до 28.105,50 грн за 1000 куб. м на підставі довідки Харківської ТПП від 12.10.2021 №2532/21, оскільки в останній викладена інформація про ціну природного газу на європейських хабах станом на 30.09.2021 та на 01.10.2021, прокурор вважає, що вказана довідка не підтверджує факту коливання цін на товар в період від дати укладення додаткової угоди №8 до дати укладення додаткової угоди №9;

- додатковою угодою №10 від 19.10.2021 ціну природного газу збільшено до 30.913,20 грн за 1000 куб.м. Прокурор зазначає, що коливання ціни у період між датами укладання додаткової угоди №9 та додаткової угоди №10 не підтверджується наданою до додаткової угоди №10 ціновою довідкою Харківської ТПП від 12.10.2021 №2532-1/21, оскільки в останній викладена інформація про ціну природного газу на європейських хабах станом на 01.10.2021 та на 07.10.2021;

- додатковою угодою №11 від 20.10.2021 ціну природного газу збільшено до 34.001,40 грн за 1000 куб.м. Прокурор зазначає, що коливання ціни у період між датами укладання додаткової угоди №10 та додаткової угоди №11 не підтверджується наданою до додаткової угоди №11 ціновою довідкою Харківської ТПП від 12.10.2021 №2532-1/21, оскільки в останній викладена інформація про ціну природного газу на європейських хабах станом на 01.10.2021 та на 07.10.2021. До того ж на підставі цієї ж цінової довідки Харківської ТПП від 12.10.2021 №2532-1/21 вже було збільшено ціну за одиницю товару додатковою угодою №10 від 19.10.2021.

Додатковою угодою №12 від 29.10.2021 сторони домовилися на підставі пункту 11.4 спірного договору, вважати його розірваним з 31.10.2021, а також загальну ціну договору зменшено на 326.171,00 грн і встановлено у розмірі 245.527,58 грн з ПДВ.

З огляду на те, що при укладенні спірних додаткових угод сторонами не було дотримано вимоги п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", прокурор вважає, що додаткові угоди № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 до договору №21-21-Лб/3 постачання природного газу є недійсними в частині збільшення ціни природного газу, і в наслідок неправомірного укладання вказаних додаткових угод замовником придбано товар (природний газ) за завищеними цінами.

Так, на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель розміщено звіт про виконання договору про закупівлю, відповідно до якого сума оплати за договором про закупівлю становить 245.527,58 грн, в той час як відповідно до інформації наданої Високо-Тополянським інтернатом у листі №15 від 11.01.2022 обсяги спожитого природного газу по договору становили: у вересні 2021 року - 2718 куб.м. за ціною 14,72088 грн на загальну суму 40.009,57 грн; у вересні 2021 року - 3176 куб.м. за ціною 23,5794 грн на загальну суму 74 888,17 грн; у жовтні 2021 року - 3906 куб.м. за ціною 33,44337 грн на загальну суму 130.629,84 грн.

Вартість спожитого споживачем по договору газу підтверджується актами приймання-передачі природного газу №1720 від 08.09.2021 на суму 40.009,57 грн, №1917 від 01.10.2021 на суму 74.888,17 грн та №1919 від 04.10.2021 на суму 130.629,84 грн, а здійснення споживачем оплати по договору - копіями платіжних доручень №771 від 17.09.2021 на суму 40.009,57 грн, №860 від 08.10.2021 на суму 130.629,84 грн та №859 від 08.10.2021 на суму 74.888,17 грн, а також копіями виписок Державної казначейської служби з рахунку позивача за 20.09.2021 та 11.10.2021.

Також прокурором надано довідку №0000506 від 01.09.2021 в рамках кримінального провадження Лубенського райвідділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, згідно якої Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області здійснено розрахунок нарахування за природний газ за договором від 26.07.2021 №21-21-ЛБ/3, відповідно до якого замовником отримано 9,8 тис. куб.м природного газу на загальну суму 245.527,58 грн. Враховуючи, що товар (природний газ) придбано за завищеними цінами внаслідок неправомірного укладання додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 до договору, якими збільшено ціну одиниці товару при відсутності правомірного підтвердження коливання ціни такого товару на ринку у бік збільшення, що є порушенням пункту 11.5 договору та п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", замовник мав сплатити 119.447,50 грн за спожитий природний газ у вищевказаному обсязі за ціною, яка була встановлена договором - 12.188,52 грн за тис.куб. м.

Вважаючи, що зміст спірних додаткових угод за результатами виконання яких місцевому бюджету завдано збитків на суму 126.050,08 грн, не відповідає інтересам держави в особі територіальної громади сіл, селищ і міст Полтавської області, керівник Лубенської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод та стягнення збитків, яку підтримав Північно-східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області.

В свою чергу, ТОВ Лубнигаз-Трейдинг звернулося із зустрічною позовною заявою до Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату про стягнення 260.262,40 грн, на підставі ст.1212 та ч.2 ст.1213 Цивільного кодексу України як відшкодування вартості безпідставно отриманого майна, з огляду на те, що відповідачем за зустрічним позовом при укладені договору не було дотримано вимог ЗУ Про публічні закупівлі та проведено переговори з позивачем за зустрічним позовом для укладення договору на закупівлю, що підтверджується інформацією яка опублікована самим відповідачем за зустрічним позовом на сайті прозоро https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-07-08-006243-c. Так, згідно інформації станом на 08.07.2021 в переговорах від імені позивача за зустрічним позовом приймав участь ОСОБА_1 , який вже не був директором ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг", що підтверджується протоколом №1 загальних зборів від 24.06.2021 та випискою з ЄДРПОУ.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким задовольнив первісні позовні вимоги в повному обсязі, зазначив, що в матеріалах справи відсутні в обґрунтування зміни істотних умов договору на підставі п.2. ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі, зокрема докази коливання ціни товару (природного газу) на ринку від дати укладення договору 26.07.2021 до дати укладення кожної зі спірних додаткових угод. З огляду на те, що додаткові угоди №№ 1-11 до договору в частині збільшення ціни природного газу укладено з порушенням вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі, суд першої інстанції визнав їх недійсними в цій частині відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України. З урахуванням ст.670 ЦК з ТОВ Лубнигаз-Трейдинг присуджено до стягнення грошові кошти у розмірі 126.080,08 грн, сплачені Високо-Тополянським психоневрологічним інтернатом за товар.

В частині зустрічного позову, місцевим господарським судом було відмовлено ТОВ Лубнигаз-Трейдинг, з огляду на безпідставність посилання ТОВ Лубнигаз-Трейдинг на нікчемність договору №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021, підстави застосування наслідків нікчемності зобов`язання відсутні. Крім того, судом було досліджено, що спожитий відповідачем природний газ на суму 245.527,58 грн був відібраний ним на підставі договору №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021, укладеного з ТОВ Лубнигаз-Трейдинг і заборгованість за вказаним договором у Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату відсутня.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Щодо підстав звернення прокурора з даним позовом та заперечення з цього приводу відповідача за первісним позовом у апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. В разі встановлення наявності у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захист або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор набуває право на реалізацію своїх функцій, визначених законом, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно.

Згідно ч. 3-4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Звертаючись до господарського суду в інтересах держави в особі Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату, прокурор зазначає, що порушені державні інтереси є незахищеними. Суб`єкти владних повноважень, до компетенції яких віднесені повноваження щодо здійснення необхідного захисту інтересів держави бездіють та свої права та обов`язки не виконують, що відповідно до ст.131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення та підтримання даного позову.

Згідно Статуту, засновником Інтернату є Полтавська обласна рада, власником - територіальні громади сіл, селищ і міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради. Інтернат підзвітний та підконтрольний Полтавській обласній раді; підпорядкований та підзвітний Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації Фінансування установи проводиться за рахунок коштів місцевого бюджету. Майно Інтернату є спільною (комунальною) власністю територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області і закріплюється за ним на праві оперативного управління.

Високо-Тополянський психоневрологічний інтернат є комунальною установою, належить до сфери управління Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації.

Тож, Високо-Тополянський психоневрологічний інтернат є суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження представляти інтереси територіальних громад області в судах у межах повноважень, визначених його Статутом та закріпленого за ним майна.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідає.

Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 3 даного Закону.

Виплата коштів у зв`язку з укладенням додаткових угод зумовило втрату бюджетних коштів, що негативно вплинуло на видаткову частину бюджету, а тому є порушенням економічних інтересів держави, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення та підтримання даного позову.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

У зазначеному випадку наявний як суспільний, так і державний інтерес.

В якості підстави для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави прокурор вказував те, що орган місцевого самоврядування не вживає заходів захисту прав територіальної громади та не пред`являє позов до відповідача з цим предметом і з цих підстав, про зазначене свідчить наступне листування:

- лист №53-459вих-22 від 24.01.2022 Лубенської окружної прокуратури Полтавської області до Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату щодо наявності порушення вимог бюджетного законодавства з пропонуванням вжити заходи спрямовані на усунення виявлених порушень (т.1 а.с.81);

- відповідь №42 від 28.01.2022 Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату прокуратурі про те, що він не має відповідного фінансування для вжиття заходів щодо стягнення надлишково сплачених коштів за природний газ та просить прокуратуру вжити заходи позовного характеру щодо ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" з метою повернення до бюджету надлишково сплачених коштів (т.1 а.с.82).

- надіслання 18.02.2022 Лубенською окружною прокуратурою до Інтернату в порядку ч.4 ст.23 ЗУ Про прокуратуру повідомлення про здійснення представництва інтересів держави в суді щодо стягнення на користь Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату зайво сплачених коштів за спожитий газ (т.1 а.с.82).

Таким чином, порушені державні інтереси є незахищеними. Суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо здійснення необхідного захисту інтересів держави (Високо-Тополянський психоневрологічний інтернат) бездіє та не виконує свої права та обов`язки, що відповідно до ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру" покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення та підтримання даного позову.

Тобто, підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивача щодо захисту порушених інтересів держави.

Отже, сам факт не звернення до суду Інтернатом з позовом з метою захисту інтересів держави свідчить про те, що указаний суб`єкт владних повноважень неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.10.2019 справі №903/129/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №912/898/18 «проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора».

У спірних правовідносинах інтереси держави та позивача повністю збігаються, порушення інтересів держави полягає у порушенні норм законодавства у сфері публічних закупівель у зв`язку з укладенням з порушенням вимог закону додаткових угод, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та зростання ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого витрачання бюджетних коштів.

Прокурор здійснюючи представництво інтересів держави, з метою їх захисту, які полягають у недопущенні незаконних витрат бюджетних коштів, а також порушення законодавчої процедури зміни істотних умов договору закупівлі, для того щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, звертається до суду з позовом про визнання недійсними додаткових угод до такого договору та стягнення коштів, отриманих на їх підставі.

Підсумовуючи викладене апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що на виконання частин 3-5 ст.53 ГПК України і ч.3, 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне здійснення захисту інтересів держави Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату, який, будучи обізнаним про наявність виявлених прокурором порушень, а також наявність у нього повноважень для належного реагування на такі порушення, в тому числі і шляхом звернення до суду з відповідним позовом, не вжив жодних заходів з метою захисту інтересів територіальної громади. Факт не звернення Інтернату з позовом до суду за наявності відповідного повідомлення про наявність обставин, які свідчать про нецільове використання бюджетних коштів свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження відносно вжиття відповідних заходів щодо захисту інтересів держави в особі відповідної територіальної громади.

Таким чином, за матеріалами даної справи прокурор належним чином обґрунтував та довів підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність суб`єкта владних повноважень (позивача за первісним позовом). Невжиття суб`єкта владних повноважень жодних заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного суб`єкта.

Щодо правової кваліфікації спірних правовідносин по суті спору, судова колегія зазначає таке.

Предметом спору у даній справі є відповідність укладених Додаткових угод про постачання природного газу, приписам чинного законодавства, а також нарахування коштів.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Укладений між Високо-Тополянським психоневрологічним інтернатом та ТОВ договір №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021 на постачання природного газу за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до положень статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

У відповідності до ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

З огляду на викладене, під час укладання спірних додаткових угод необхідно було надати переважні докази щодо здійснення розрахунку збільшення ціни, яка передбачена умовами договору, з боку постачальника. Сам факт нарахування спеціалістами відповідача-2 щодо збільшення ціни не є належним доказом правомірного збільшення ціни.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 4, 5 статті 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Законом України "Про публічні закупівлі" визначено правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Так, судом встановлено, що сторони уклали Договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі», який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, скаржник ТОВ Лубнигаз-Трейдинг наполягає на тому, що договір №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021є нікчемним, в зв`язку з чим в даному випадку повинні бути застосовані наслідки недійсності договору.

Щодо питання дійсності спірного договору постачання природного газу, на якому зауважує апелянт, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.13 ЗУ "Про публічні закупівлі", закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог. Як виняток та відповідно до умов, визначених у частині другій статті 40 цього Закону, замовники можуть застосовувати переговорну процедуру закупівлі. Замовник здійснює процедури закупівлі шляхом використання електронної системи закупівель.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЗУ "Про публічні закупівлі" переговорна процедура закупівлі використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю після проведення переговорів щодо ціни та інших умов договору про закупівлю з одним або кількома учасниками процедури закупівлі.

Відповідно до п.1 ч.2 вказаної статті переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі якщо було двічі відмінено процедуру відкритих торгів, у тому числі частково (за лотом), через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій, визначеної цим Законом. При цьому предмет закупівлі, його технічні та якісні характеристики, а також вимоги до учасника процедури закупівлі не повинні відрізнятися від вимог, що були визначені замовником у тендерній документації.

За результатами проведених переговорів з учасником (учасниками) процедури закупівлі замовник приймає рішення про намір укласти договір про закупівлю. Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю обов`язково безоплатно оприлюднюється в електронній системі закупівель протягом одного дня після ухвалення рішення. Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю повинно містити таку інформацію: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, його категорія; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності); 3) кількість, місце та строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг; 4) найменування, ідентифікаційний код учасника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) постачальника товарів, виконавця робіт чи надавача послуг; 5) місцезнаходження та контактні номери телефонів учасника (учасників), з яким (якими) проведено переговори; 6) узгоджена ціна пропозиції учасника процедури закупівлі; 7) умова застосування переговорної процедури закупівлі відповідно до частини другої цієї статті; 8) обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі, експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі. Повідомлення про намір укласти договір може містити іншу інформацію (ч.4-6 ст.40 ЗУ "Про публічні закупівлі").

Згідно ч.7 ст.40 ЗУ "Про публічні закупівлі" замовник має право укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі у строк не раніше ніж через 10 днів (п`ять днів - у разі застосування переговорної процедури закупівлі з підстав, визначених п.3 ч.2 цієї статті, а також у разі закупівлі нафти, нафтопродуктів сирих, електричної енергії, послуг з її передання та розподілу, централізованого постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, послуг з централізованого опалення, телекомунікаційних послуг, у тому числі з трансляції радіо- та телесигналів, послуг з централізованого водопостачання та/або водовідведення та послуг з перевезення залізничним транспортом загального користування) з дня оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Переможець процедури закупівлі/спрощеної закупівлі під час укладення договору про закупівлю повинен надати: 1) відповідну інформацію про право підписання договору про закупівлю; 2) копію ліцензії або документа дозвільного характеру (у разі їх наявності) на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законом та у разі якщо про це було зазначено у тендерній документації/оголошенні про проведення спрощеної закупівлі чи вимагалося замовником під час переговорів у разі застосування переговорної процедури закупівлі.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За змістом ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину, яким у розумінні ч.2 ст.202 Цивільного кодексу України є спірний договір, є недодержання в момент його вчинення вимог ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 43 ЗУ "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю є нікчемним у разі: 1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону; 2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону; 3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону; 4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

За твердженнями апелянта, Інтернатом були порушенні вимоги ЗУ Про публічні закупівлі при укладенні спірного договору, що полягало у не проведенні переговорів у спосіб, передбачений ст.40 ЗУ "Про публічні закупівлі".

Згідно наявної в матеріалах справи копії протоколу проведення переговорів від 08.07.2021 в переговорах щодо проведення переговорної процедури закупівлі за предметом закупівлі - Газове паливо (ДК 021:2015-09120000-6) (Природний газ) від ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" брав участь ОСОБА_1 , який в протоколі вказаний як директор ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг". Проте, з 25.06.2021 директором ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" є Євгененко Т.М., що підтверджується протоколом №1 загальних зборів від 24.06.2021 та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг".

Тож, вищенаведене свідчить про те, що на момент підписання сторонами протоколу проведення переговорів від 08.07.2021 ОСОБА_1 не був директором ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг".

Проте, суд першої інстанції ретельно дослідив питання щодо дійсності спірного договору, та визначив, що докази такого в матеріалах справи відсутні, з чим погоджується колегія суддів з огляду на таке:

- 26.07.2021 о 15:00 ТОВ !Лубнигаз-Трейдинг було надано Інтернату протокол загальних зборів, в якому проінформовано про зміну керівника (на момент підписання протоколу переговорів даного протоколу надано не було). З метою недопущення порушення Закону України Про публічні закупівлі уповноваженою особою Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату внесено зміни до договору та опубліковано в системі повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю (т. 2, а.с.154);

- додаткові угоди до Договору, акти приймання-передачі природного газу, рахунки на оплату, свідчать про те, що ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" своїми юридично значущими діями фактично схвалив договір №21-21-ЛБ/3, а отже схвалив і переговорний процес, який передував укладенню договору № 21-21-ЛБ/3, оскільки всі перелічені документи підписані з боку відповідача та містять його печатку;

- в матеріалах справи наявна копія договору №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021, який підписано повноважним директором ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" Євгененко Т.М. (т.1 а.с.18-27).

- в матеріалах справи також відсутні докази визнання договору №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021 недійсним.

Таким чином, враховуючи викладене, ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не доведено належними та достатніми доказами факт укладення спірного договору з порушенням вимог ч.4 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі, у суду відсутні підстави вважати договір №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021 недійсним.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову в цій частині.

Щодо первісних позовних вимог, колегія суддів зазначає, що предметом позову у даній справі є визнання недійсними додаткових угод щодо зміни ціни №№ 1-11 до договору №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021 на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України як таких, що укладені з порушенням ч.4 та п.2 ч.5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі".

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною 1 статті 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України Про публічні закупівлі не містить виключень з цього правила.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (стаття 13 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні договору. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у 20-денний строк після одержання пропозиції повідомляє іншу сторону про результати такого розгляду.

Таким чином, зміна умов договору відбувається за згодою обох сторін. У п.11.11. договору передбачено, що будь-які зміни та доповнення до цього договору вважаються дійсними, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані уповноваженими на це представниками сторін шляхом укладення додаткової угоди.

Будь-який покупець товару за звичайних умов не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а, відповідно, й у зміні відповідних умов договору. Навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки. При цьому така відмова покупця не надає постачальнику права в односторонньому порядку розірвати договір.

Колегією суддів встановлено, що позивач мав беззаперечне право на отримання газу за ціною визначеною в укладеному сторонами договорі, однак підписав оскаржувані додаткові угоди щодо зміни ціни до, внаслідок чого ціна газу збільшилася, а обсяг постачання природного газу істотно зменшився.

За висновками Верховного Суду в постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, метою регулювання, передбаченого статтею 41 Закону України Про публічні закупівлі, а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Стаття 652 Цивільного кодексу України передбачає, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України Про публічні закупівлі нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (п.124 постанови Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19).

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Виходячи з приписів Закону України Про публічні закупівлі закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища в сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції в цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Як вже було зазначено, 26.07.2021 між Високо-Тополянським психоневрологічним інтернатом (споживач) та TОB Лубнигаз-Трейдинг (постачальник) укладено договір постачання природного газу №21-21-ЛБ/3 про закупівлю природного газу, предметом якого визначено природний газ у кількості 46,904 тис.куб.м на загальну суму 571.698,58 грн з ПДВ. На момент підписання договору ціна за 1000 кубічних метрів природного газу з ПДВ складає - 12.188,52 грн.

В подальшому, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, сторони договору уклали до нього додаткові угоди:

- 03.09.2021 додаткову угоду №1, якою ціну з 15.08.2021 збільшено з 12.188,52 грн до 13.395,13 грн за 1000 куб.м. на підставі цінової довідки Харківської ТПП - №1460-5/21 від 02.07.2021;

- 06.09.2021 додаткову угоду №2, якою збільшено ціну до 14.720,88 грн за 1000 куб.м газу з 01.09.2021 на підставі цінової довідки Харківської ТПП - №1520/21 від 07.07.2021 ;

- 24.09.2021 додаткову угоду №3, якою збільшено ціну до 16.191,00 грн за 1000 куб.м на на підставі цінової довідки Харківської ТПП - №1774/21 від 25.08.2021;

- 27.09.2021 додаткову угоду №4, якою ціну збільшено до 17.806,80 грн за 1000 куб.м на підставі цінової довідки Харківської ТПП - №1930/21 від 18.08.2021;

- 28.09.2021 додаткову угоду №5, якою ціну збільшено до 19.498,44 грн за 1000 куб.м на підставі цінової довідки Харківської ТПП - №2226/21 від 16.09.2021;

- 29.09.2021 додаткову угоду №6, якою ціну збільшено до 21.438,00 грн за 1000 куб.м на підставі довідки Харківської ТПП - №2225/21 від 16.09.2021;

- 30.09.2021 додаткову угоду №7, якою ціну збільшено до 23.579,40 грн за 1000 куб.м на підставі цінової довідки Харківської ТПП - №2315-2/21 від 22.09.2021;

- 13.10.2021 додаткову угоду №8, якою ціну збільшено до 25.934,94 грн за 1000 куб.м. на підставі довідки Харківської ТПП - №2430/21 від 05.10.2021;

- 18.10.2021 додаткову угоду №9, якою ціну збільшено до 28.105,50 грн за 1000 куб.м на підставі довідки Харківської ТПП - №2532/21 від 12.10.2021;

- 19.10.2021 додаткову угоду №10, якою ціну збільшено до 30.913,20 грн за 1000 куб.м. на підставі цінової довідки Харківської ТПП - №2532-1/21 від 12.10.2021;

- 20.10.2021 додаткову угоду №11, якою ціну збільшено до 34.001,40 грн за 1000 куб.м. на підставі цінової довідки Харківської ТПП - №2532-1/21 від 12.10.2021;

Як видно, необхідність укладення оспорюваних додаткових угод обґрунтовано відповідачем коливанням ціни газу на ринку, на підтвердження якого (коливання) відповідачем було надано зазначені цінові довідки.

Місцевий господарський суд вірно звернув увагу, що як вбачається з вказаних цінових довідок, факти коливання цін такого товару на ринку в період між укладанням договору та укладенням додаткових угод не обґрунтовано та документально не підтверджено.

Також, суд першої інстанції вірно встановив, що в матеріалах справи відсутні докази коливання ціни товару (природного газу) на ринку від дати укладення договору 26.07.2021 до дати укладення кожної зі спірних додаткових угод. ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" не надав суду жодного доказу щодо розміру ринкової ціни природного газу на дату укладення договору, що нівелює його посилання на значне збільшення такої ціни. Матеріали справи не містять належних доказів в обґрунтування зміни істотних умов Договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі.

В той же час, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що внаслідок укладення вказаних додаткових угод до Договору ціна на газ за 1000 куб. м. загалом збільшилась з 12 188,52 грн до 34 001,40 грн, тобто майже в три рази, тоді як п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" передбачено можливість збільшення ціни за одиницю товару лише до 10 відсотків.

У документах, які видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13.10.2020 у справі №912/1580/18).

Висновки ТПП можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку, але вказані довідки не відповідають вищезазначеним вимогам та не містять інформацію щодо ринкової вартості природного газу станом на попередні календарні дати, у тому числі на дату подання цінової пропозиції, дату укладення договору, не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення, що дало б можливість порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни з моменту укладення договору до дати укладення оспорюваних додаткових угод.

Сторони не могли не розуміти особливості функціонування ринку природного газу, враховуючи діяльність відповідача, на момент підписання основного договору відповідач знав (не міг не знати) про ціни, які склалися на ринку на природний газ, постачання якого він мав намір здійснювати, та гарантував його поставку замовнику за цінами відповідно до договору.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно звернув увагу, що розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Так само не перешкоджає поданню відповідного позову закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину до моменту подання позову. Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 27.11.2018 у справі №905/1227/17.

Тобто, судом першої інстанції цілком обґрунтовано та належним чином досліджено й встановлено за результатами розгляду даної справи, що перемога в тендері та укладення договору за однією ціною та її подальше збільшення від ціни, визначеної у договорі шляхом укладення оскаржуваних додаткових угод щодо зміни ціни є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, та свідчить про свідоме заниження цінової пропозиції відповідача у тендері з метою перемоги.

Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

За висновком колегії суддів відповідачем за первісним позовом при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну не обґрунтовано, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері, не навів причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Колегія суддів зазначає, що відповідач за первісним позовом як постачальник природного газу мав можливість звернутись до компетентної організації з метою проведення дослідження, аналізу ринку природного газу протягом дії договору та отримати за результатами такого дослідження висновок з реальним відсотком коливання ціни протягом спірного періоду, однак, таким правом та можливістю не скористався.

Разом з цим сторонами послідовно збільшувалась вартість газу на максимально визначений у законі відсоток за відсутності доказів, що його вартісні показники упродовж дії договору зростали в такій прогресії, що виконання його умов стало вочевидь невигідним (збитковим) для відповідача.

Наведені дії сторін розцінені колегією суддів, як недобросовісні.

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України Про публічні закупівлі.

Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. позивач, як сторона договору, розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету. Відтак, таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами).

Колегією суддів встановлено, що дії замовника з підписання оскаржуваних додаткових угод призвели до повного нівелювання результатів відкритих торгів, оскільки ціна за 1 000 куб. м газу збільшилася порівняно з первісною ціною, а обсяг поставки газу за договором зменшився.

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при укладенні ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" та Високо-Тополянським психоневрологічним інтернатом спірних додаткових угод №№1 - 11 в частині збільшення ціни природного газу сторони не дотримали вимоги п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки безпідставно змінили істотні умови договору.

Щодо первісного позову в частині стягнення з ТОВ «Лубнигаз-Трейдинг» надлишкових коштів за природний газ на користь Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначалось, відповідно до договору ціна за 1000 куб. м природного газу з ПДВ становить 12.188,52 грн. Враховуючи те, що додаткові угоди № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 до договору визнано судом недійсними, сторони повинні керуватись умовами договору щодо ціни природного газу за 1 000 куб.м, встановленої саме у договорі.

Між сторонами були підписані акти приймання-передачі природного газу №1720 від 08.09.2021 на суму 40.009,57 грн, №1917 від 01.10.2021 на суму 74.888,17 грн та №1919 від 04.10.2021 на суму 130.629,84 грн, проте вказані акти не містять відомостей щодо обсягів спожитого інтернатом газу.

Сторони підтверджують, що обсяги спожитого Високо-Тополянським інтернатом природного газу по Договору становлять 9,8 тис.куб.м.

Високо-Тополянським інтернатом за обсяги спожитого газу в кількості 9,8 тис.куб.м сплачено на користь ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" по договору 245.527,58 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №771 від 17.09.2021 на суму 40.009,57 грн, №860 від 08.10.2021 на суму 130.629,84 грн та №859 від 08.10.2021 на суму 74.888,17 грн, а також копіями виписок Державної казначейської служби з рахунку позивача за 20.09.2021 та за 11.10.2021 (т.1 а.с. 62, 68, 69, 71, 72).

Відповідач за первісним позовом проти цього заперечує, та наполягає, що Інтернатом по спірному договору було сплачено лише 40.009,57 грн, а інші платежі були здійснені ним по іншому договору - №21-21-ЛБ/2 від 07.05.2021, який був укладений між тими ж сторонами.

Такі твердження апелянта спростовуються матеріалами справи, а саме:

- рахунками, які ТОВ Лубнигаз-Трейдинг надало Інтернату №1720 від 08.09.2021 на суму 40.009,57 грн, №1917 від 01.10.2021 на суму 74.888,17 грн, №1919 від 04.10.2021 на суму 130.629,84 грн (т.1 а.с.63,66,67), в яких суми відповідають вартості природного газу переданого по договору № 21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021 згідно відповідних актів приймання-передачі природного газу №1720 від 08.09.2021 на суму 40.009,57 грн, №1917 від 01.10.2021 на суму 74.888,17 грн та №1919 від 04.10.2021 на суму 130.629,84 грн.

- в рахунках №1917 та №1919 ТОВ «Лубнигаз-Трейдинг» помилково вказано договір 21-21-ЛБ/2, в наслідок чого при їх оплаті Інтернатом теж зазначено договір №21-21-ЛБ/2;

- копією договору постачання природного газу №21-21-ЛБ/2 від 07.05.2021, згідно якого річний плановий обсяг постачання газу становив 12620 куб.м (т.2 а.с. 205-209) і на виконання якого ТОВ «Лубнигаз-Трейдинг» було виставлено Інтернату наступні рахунки: №1023 від 17.05.2021, №961 від 01.06.2021, №1124 від 07.06.2021, №1166 від 10.06.2021, №1487 від 10.08.2021, №1719 від 03.09.2021, які були оплачені інтернатом платіжними дорученнями №422 від 27.05.2021 на суму 30.000,00 грн, №470 від 10.06.2021 на суму 19.233,48 грн, №471 від 10.06.2021 на суму 13.985,83 грн, №533 від 16.06.2021 на суму 49.293,69 грн, №688 від 20.08.2021 на суму 485,80 грн, №772 від 17.09.2021 на суму 7.066,62 грн (т.2 а.с. 210-221).

ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" не надано доказів постачання природного газу по договору постачання природного газу № 21-21-ЛБ/2 від 07.05.2021 у вересні та жовтні 2021 року на суми 74 888,17 грн та 130 629,84 грн.

Крім цього, згідно наявної у матеріалах справи копії реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 04.10.2021 № 138 (т. 2 а. с. 233), здійснені інтернатом платежі у розмірі 74 888,17 грн (платіжне доручення № 1917 від 01.10.2021) та у розмірі 130 629,84 грн (платіжне доручення № 1919 від 04.10.2021) були зареєстровані як бюджетні зобов`язання саме по Договору № 21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021.

Таким чином, наявними матеріалами справи підтверджується факт виконання умов договору Високо-Тополянським психоневрологічним інтернатом в повному обсязі та сплати на користь ТОВ Лубнигаз-Трейдинг 245.527,58 грн за газ спожитий по договору №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021.

Відповідно, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що отримана постачальником оплата в сумі 126.080,08 грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" на підставі ч.1 ст.670 ЦК.

Щодо зустрічого позову ТОВ Лубнигаз-Трейдинг про стягнення з Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату 260.262,40 грн вартості безпідставно отриманого майна, то колегія суддів і тут погоджується з висновокм суду першої інстанції про його необгрунтованість.

Заявляючи про стягнення з Інтернату вартості спожитого природного газу без належної правової підстави, апелянт вказує на нікчемність договору №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021 в наслідок порушені вимоги ЗУ ""Про публічні закупівлі", в зв`язку з чим, на думку відповідача за зустрічним позовом, споживач повинен повернути в натурі природний газ відповідно до вимог ст.1212 ЦК України, який був спожитий без належної правової підстави. Але оскільки у відповідача немає майна в натурі, позивач керуючись ч. 2 ст. 1213 ЦК України заявив вимогу про відшкодування вартості такого майна у розмірі 260.262,40 грн.

Проте, як було досліджено вище, посилання на нікчемність договору №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021 є безпідставним, оскільки договір №21-21-ЛБ/3 від 26.07.2021 є дійсним, в зв`язку з чим відсутні підстави застосування наслідків нікчемності. В той же час, матеріалами справи підтверджується, що спожитий Інтернатом природний газ на суму 245.527,58 грн був відібраний ним на підставі дійсного договору за яким відсутня заборгованість.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Полтавської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та указів №259/2022 від 14.03.2022, №133/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 18.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022 на території України діє режим воєнного стану.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, - оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням та продовженням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд апеляційної інстанції був вимушений вийти за межі строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 у справі №917/256/22 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 06.02.2023 проголошено вступну та резолютивну частину постанови, але через обставини запровадження воєнного стану та фізичної небезпеки для звичайного функціонування Східного апеляційного господарського суду, повний текст постанови складено та підписано 17.02.2023.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.О. Радіонова

Суддя О.В. Стойка