ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року Справа № 924/620/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Миханюк М.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Волкова Валерія Михайловича на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16 листопада 2022 року у справі №924/620/22 (суддя Танасюк О.Є.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - арбітражного керуючого Охріменка Олексія Олександровича

до Фізичної особи - підприємця Волкова Валерія Михайловича

про стягнення заборгованості в сумі 102 462,79 грн

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270 та частини 13 статті 8 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16 листопада 2022 року у справі №924/620/22 позов Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - арбітражного керуючого Охріменка Олексія Олександровича, до Фізичної особи - підприємця Волкова Валерія Михайловича про стягнення заборгованості в сумі 102 462,79 грн задоволено.

Присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Волкова Валерія Михайловича на користь Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича 102 462,79 грн заборгованості, 2481,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ФОП Волков В.М. звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в позові відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Крім того, в апеляційній скарзі на підтвердження наявності в минулому у відповідача, як у фізичної особи-підприємця, правовідносин з ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" заявник просить суд приєднати до матеріалів справи наступні документи:

- договір оренди №01-01/2020 від 02 січня 2020 року;

- акт приймання-передавання майна в оренду за договором оренди №01-01/2020 від 02.01.2020 року від 02 січня 2020 року;

- угода про розірвання договору оренди №01-01/2020 від 02.01.2020 року від 30 квітня 2020 року;

- акт зворотньої передачі майна орендарем орендодавцю від 30 квітня 2020 року;

- акт № Ф-00000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2020 року;

- акт № Ф-00000022 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.02.2020 року;

- акт № Ф-00000028 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.02.2020 року;

- акт № Ф-00000029 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.02.2020 року;

- акт № Ф-00000043 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2020 року;

- акт № Ф-00000049 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2020 року;

- акт № Ф-00000050 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2020 року;

- акт № Ф-00000067 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2020 року;

- акт звірки взаємних розрахунків за 2020 рік між ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" і Волков В. М. ФОП станом на 31.12.2020.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Волкова Валерія Михайловича на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16 листопада 2022 року у справі №924/620/22. Встановлено позивачу та третій особі строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії даної ухвали. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Також просить апеляційну скаргу у справі №924/620/22 розглянути у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи; визнати обов`язковою явку у судове засідання відповідача та третьої особи. Крім того, просить не приймати до розгляду документи, які подані апелянтом разом з апеляційною скаргою.

Також з огляду на подані скаржником в суді апеляційної інстанції документи, просить витребувати з АТ КБ "Приватбанк" (, МФО 305299, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, тел. ) виписку про рух коштів ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" () по р/р: НОМЕР_1 за період з січня 2020р. по дату закриття рахунку. Вважає, що вказаний доказ додатково підтвердить обставини наявності заборгованості фізичної особи-підприємця Волкова Валерія Михайловича за договором оренди №05-01/2020 від 04 травня 2020р. та спростує його аргументи, що усі платежі здійснювалися за договором оренди №01-01/2020 від 02 січня 2020р.

Щодо клопотання скаржника про приєднання до матеріалів справи документів, то колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 1-3 статті 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи" і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою) (постанова Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14).

Відповідно до ч.3 ст.80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.178 ГПК України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Системний аналіз статей 80, 178, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на відповідача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з відзивом на позовну заяву. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у даному випадку - відповідача).

Надання судом апеляційної інстанції оцінки доказам, які були подані стороною у справі лише до суду апеляційної інстанції (додані до апеляційної скарги) без дослідження причин неподання цих доказів до суду першої інстанції є порушенням вимог статей 80 та 269 ГПК України. Вказане з урахуванням положень статті 282 ГПК України означає, що суд апеляційної інстанції, приймаючи додаткові докази, має викладати мотивувальну частину своєї постанови із зазначенням відповідного обґрунтування заявником неможливості їх подання до суду першої інстанції та з оцінкою апеляційною інстанцією такого обґрунтування.

Колегія суддів звертає увагу, що підставами для прийняття додаткових доказів можуть бути: а) додаткові докази, що існували в момент розгляду справи в суді першої інстанції, але особа, яка їх подає, не знала і не могла знати про їх існування; б) додаткові докази, що існували в момент розгляду справи в суді першої інстанції, і особа, яка їх подає, знала про їх існування, але не змогла надати їх суду з причин, які від неї не залежали; в) суд першої інстанції помилково виключив з судового розгляду надані особою докази, які мали значення для справи; г) суд першої інстанції необґрунтовано відмовив особі в задоволенні клопотання про витребування чи залучення доказів, які мають значення для справи.

Приймаючи від сторони у справі нові докази у справі, суд апеляційної інстанції задля дотримання принципу рівності та змагальності сторін повинен надати оцінку поясненням та доводам іншої сторони у справі щодо нових доказів.

Суд враховує, що одним із елементів права на суд (окрім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип "рівної зброї" ("equality of arms"), згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.

Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27.10.1993 та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996).

З матеріалів господарської справи вбачається, що відповідач до суду першої інстанції копії договору оренди №01-01/2020 від 02 січня 2020 року, акту приймання-передавання майна в оренду за договором оренди №01-01/2020 від 02.01.2020 року від 02 січня 2020 року, угоди про розірвання договору оренди №01-01/2020 від 02.01.2020 року від 30 квітня 2020 року, акту зворотньої передачі майна орендарем орендодавцю від 30 квітня 2020 року, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) не надавав.

При цьому, відповідач надаючи вказані докази, враховуючи, що останні подані лише в суді апеляційної інстанції, тобто є новими доказами, зазначив, що починаючи з травня 2020 року між ним та ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" не існувало жодних договірних правовідносин щодо оренди нежитлового приміщення, а всі платежі, які здійснювались на адресу ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" після 01 травня 2020 року були спрямовані на погашення заборгованості за договором оренди №01-01/2020 від 02 січня 2020 року. А тому просить долучити до матеріалів справи копію даного договору оренди і акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на його виконання.

Також вказує на те, що інші правовідносини між відповідачем, як фізичною особою-підприємцем, та ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а відтак вважав, що не було потреби надавати суду документи стосовно правовідносин, які не стосуються предмету спору у даній справі.

Однак, наведені відповідачем причини неподання таких доказів до суду першої інстанції не можуть вважатися поважними, оскільки вказані докази відповідач мав би надати суду першої інстанції та/або повинен був повідомити суд, що вказані докази, ним не може бути подано, причини цього, а також навести докази, які підтверджують, що відповідач здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів. Вказані дії залежали виключно від суб`єктивної поведінки відповідача, який несе ризик вчинення або не вчинення певної процесуальної дії

У постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №913/317/18 зазначено, що в силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях 13, 14 ГПК, а також положеннях статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки, скаржник не надав доказів неможливості подання до суду першої інстанції копій документів (поданих разом з апеляційною саргою) з причин, що об`єктивно не залежали від нього у порядку передбаченому ст.269 ГПК України, а наведені обставини неподання відповідачем доказів суду першої інстанції не визнаються судом поважними, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази не можуть бути прийняті та оцінені судом апеляційної інстанції в силу ст.269 ГПК України, оскільки їх прийняття буде порушенням принципу рівності усіх учасників процесу перед законом і судом.

Колегія суддів зазначає, що прийняття відповідних документів матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Щодо клопотання позивача про витребування з АТ КБ "Приватбанк" виписки про рух коштів ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" по р/р: НОМЕР_1 за період з січня 2020р. по дату закриття рахунку, то колегія суддів, враховуючи вимоги ст.81 ГПК України, з огляду на предмет спору, обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, не вбачає підстав для його задоволення.

Щодо клопотання позивача про розгляд апеляційної скарги у справі №924/620/22 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 2 ГПК України передбачає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Це означає, що при прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватися, у першу чергу, основним завданням судочинства. І таким основним завданням є саме ефективний захист прав та інтересів особи. На цьому ж принципі базується і право суду застосувати на вимогу особи, яка звернулася до суду, спосіб захисту її права, який не передбачений законом або договором, якщо передбачені законом або договором способи не забезпечують ефективного захисту такого права.

Для реалізації ефективного захисту прав та інтересів особи як основного завдання судочинства суду надаються ряд дискреційних повноважень при вирішенні процесуальних питань. Господарський процесуальний кодекс України прямо передбачає, що не тільки суд, але й учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.ч. 1, 10 ст.270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 5, 6, 7 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 5 статті 12 ГПК України врегульовано, що малозначними справами, зокрема, є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною 3 статті 247 ГПК України передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведені приписи процесуального законодавства, зважаючи на категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, які входять до предмету доказування, час, необхідний для вчинення судом та учасниками процесуальних дій, кількість учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що справа має незначну складність, для якої пріоритетним є швидке вирішення спору, тож справа є малозначною, розгляд якої підлягає здійсненню у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Разом з тим, колегією суддів Північного-західного апеляційного господарського суду не встановлено виняткових обставин, передбачених частиною 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України для розгляду справи у загальному порядку, а позивачем не надано жодного обґрунтування необхідності розгляду справи з викликом представників учасників справи, а тому апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадженняю.

Враховуючи викладене, клопотання позивача про розгляд апеляційної скарги у справі №924/620/22 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та про визнання обов`язковою явки у судове засідання відповідача та третьої особи задоволенню не підлягає.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, 04 травня 2020 року між ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Волковим Валерієм Михайловичем (орендар/відповідач) був укладений договір оренди №05-01/2020 (далі - договір оренди від 04.05.2020, т.1, а.с. 14-16), відповідно до умов якого орендодавець згідно акту приймання-передачі передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 799 м.кв. за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Ринкова, буд. 5-А, 1 поверх (далі - майно), яке належить орендодавцеві на праві власності (п. 1.1. договору).

Пунктом 1.2. договору оренди від 04.05.2020 визначено, що акт, передбачений п. 1.1. договору є підтвердженням якості майна, прийняття майна в оренду та нарахування орендної плати розпочинається з моменту підписання акту приймання-передавання майна в оренду.

Відповідно до п.3.1. договору, орендна плата визначається у розмірі 33000,00 грн., та сплачується орендарем на рахунок орендодавця.

Орендна плата сплачується шляхом переплати до 15 числа поточного (звітного) місяця оренду (п.3.2. договору).

Пунктом 3.4. договору встановлено, що комунальні платежі, пов`язані з користуванням майном не включаються до орендної плати та сплачуються окремими платежами відповідно до виставлених рахунків.

Згідно з п.5.1. договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та є чинним до 31.12.2020.

Договір припиняється у зв`язку із завершенням строку його чинності або за згодою сторін, про що сторони укладають додатковий договір до договору, або в односторонньому порядку у випадках передбачених договором та/або передбачених чинним законодавством України (п.5.2. договору).

Відповідно до п.5.5. договору, у разі припинення договору не пізніше 3-х днів з дня наступного після припинення договору орендар зобов`язаний здійснити остаточний розрахунок із орендодавцем та передати йому майно у відповідності до акту зворотньої передачі.

У п.5.6. договору оренди передбачено, що правила п. 5.5. договору застосовуються у тому разі, якщо сторонами не погоджено інше.

Згідно з п.7.7. договору орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Договір оренди підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

При цьому, позивачем у матеріали справи надано копію вказаного договору оренди.

Також у матеріали справи надано копію акта приймання-передачі майна в оренду за договором оренди №05-01/2020 від 04.05.2020, відповідно до якого на виконання п.1.1 договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення загальною площею 799 кв.м за адресою: Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Ринкова, будинок 5-А, 1 поверх.

Також в матеріалах справи наявні копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з травня 2020 року по квітень 2021 року, а саме:

- акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо оренди нежитлового приміщення: №Ф-00000075 від 31.05.2020 на суму 25354,92 грн (за договором №05-01/2020 від 04.05.2020); №Ф-00000112 від 30.06.2020 на суму 33000,00 грн (за договором №5-01/2020 від 01.05.2020); №Ф-00000125 від 31.07.2020 на суму 33000,00 грн; №Ф-0000145 від 31.08.2020 на суму 33000,00 грн (за договором №5-01/2020 від 01.05.2020); №Ф-00000162 від 30.09.2020 на суму 33000,00 грн (за договором №5-01/2020 від 01.05.2020); №Ф-00000181 від 31.10.2020 на суму 33000,00 грн (за договором №5-01/2020 від 01.05.2020); №Ф-00000200 від 30.11.2020 на суму 33000,00 грн (за договором №11-02/20 від 03.11.2020 та акти надання послуг суборенди: №5 від 31.01.2021 на суму 25000,00 грн (договір оренди №05-01/2020); №33 від 28.02.2021 на суму 25000,00 грн (договір оренди №05-01/2020); №60 від 31.03.2021 на суму 18750,00 грн (скидка 25%); №85 від 30.04.2021 на суму 18750,00 грн (скидка 25%) (договір оренди №05-01/2020);

- акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) - компенсація комунальних послуг за договором №Комунал3 від 02.01.2020: Ф-00000087 від 31.05.2020 на суму 350 грн, №Ф-00000102 від 30.06.2020 на суму 900,00 грн, №Ф-00000135 від 31.07.2020 на суму 900,00 грн., №Ф-00000155 від 31.08.2020 на суму 1000,00 грн, №Ф-00000175 від 30.09.2020 на суму 1250,00 грн, №Ф-00000214 від 30.11.2020 на суму 2655,19 грн та акти надання послуг (договір: комунальні послуги): №30 від 01.01.2021 на суму 2190,00 грн; №31 від 15.02.2021 на суму 2560 грн, №59 від 10.03.2021 на суму 2860,00 грн, №87 від 15.04.2021 на суму 2815,00 грн;

- акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (електроенергія, перетікання реактивної електроенергії, розподіл електроенергії за договором №Електроенергія від 02.01.2020): №Ф-00000088 від 31.05.2020 на суму 1073,94 грн, №Ф-000000103 від 30.06.2020 на суму 1626,24 грн, №Ф-00000134 від 31.07.2020 на суму 1626,24 грн, №Ф-00000154 від 31.08.2020 на суму 1924,80 грн, №Ф-00000174 на суму 2141,60 грн, №Ф-00000193 від 31.10.2020 на суму 2567,68 грн, №Ф-00000213 від 30.11.2020 на суму 2904,78 грн та акти надання послуг (електроенергія, послуги з розподілу електричної енергії) №32 від 15.02.2021 на суму 2772,63 грн, №58 від 10.03.2021 на суму 2867,00 грн, №86 від 15.04.2021 на суму 2256,00 грн, №88 від 30.04.2021 на суму 1175,00 грн.

Відповідно до копії угоди від 30.04.2021 про розірвання договору суборенди №05-01/2020 від 04.04.2020 (т.1, а.с. 17 на звороті) орендар і суборендар відповідно до пункту 5.2 договору суборенди прийшли до згоди розірвати Договір суборенди нежитлового приміщення № 05-01/20 від 04.04.2020 (п.1 угоди).

Відповідно до п.2 угоди, з моменту набуття чинності даної угоди сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та зобов`язанням щодо користування нежитлового приміщення загальною площею 799 м.кв. за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Ринкова, буд. 5-А, 1 поверх.

Пунктом 3 угоди передбачено, що не пізніше 3-х днів з дня наступного після дня підписання угоди відповідно до п.5.5. договору суборендар зобов`язаний здійснити остаточний розрахунок із орендарем та передати йому майно у відповідності до акту зворотньої передачі.

Дана угода вступає в силу з моменту підписання її сторонами (п.5 угоди).

Угода від 30.04.2021 підписана сторонами та скріплена їх печатками.

30.04.2021 між сторонами підписано акт зворотньої передачі майна суборендарем орендарю (т.1, а.с. 17), згідно якого на виконання п.5.5. договору №05-01/2020 від 04.04.2020 фізичною особою - підприємцем Волковим Валерієм Михайловичем передано, а ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" прийнято нежитлове приміщення загальною площею 799 м.кв. за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Ринкова, буд. 5-А, 1 поверх.

Постановою Господарського суду Одеської області від 11.05.2021 у справі №916/3145/20 визнано банкрутом ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс", відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" строком на дванадцять місяців, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" арбітражного керуючого Охріменко Олексія Олександровича.

06.01.2022 ліквідатором ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" направлено фізичній особі-підприємцю Волкову В.М. лист-вимогу №06/01/2022/1 від 06.01.2022 (в порядку ч.2 ст.530 ЦК України) про негайне виконання своїх зобов`язань за договором оренди №05-01/20 від 04.05.2020 щодо сплати заборгованості по орендній платі, яка станом на 31.12.2021 становить суму 72932,19 грн, а також заборгованість по сплаті комунальних платежів у сумі 29530,60 грн.

Як вбачається із протоколу комітету кредиторів ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" у справі про банкрутство №916/3145/20 від 28.01.2022 №6, за даними бухгалтерського обліку наявна дебіторська заборгованість за договорами оренди на суму 252647,22 грн. Стосовно вказаної заборгованості з боржниками велись переговори щодо добровільного погашення заборгованості. Оскільки жодних надходжень коштів за договорами оренди до кінця 2021 року не відбулось, ліквідатором надіслано, зокрема, на адресу ФОП Волкова В.М. лист-вимогу щодо погашення боргу на суму 102432,79 грн. Комітетом кредиторів прийнято рішення погодити умови продажу дебіторської заборгованості Волкова В.М. та інших боржників одним лотом.

10.05.2022 було проведено перший повторний аукціон з можливістю зниження початкової ціни з продажу дебіторської заборгованості ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс". Оператором електронного майданчика, через якого переможцем електронного аукціону подано цінову пропозицію є ТОВ "Ю.БІЗ". Замовник аукціону - арбітражний керуючий Охріменко Олексій Олександрович, що є ліквідатором у справі №916/3145/20 про банкрутство ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" та діє на підставі постанови Господарського суду Одеської області від 11.05.2021 у справі №916/3145/20. Інформація про майно: Лот № - дебіторська заборгованість, в тому числі, фізичної особи-підприємця Волкова Валерія Михайловича (РНОКПП НОМЕР_2 ) за договором оренди №05-01/2020 від 04.05.2020 року на суму 102462,79 грн. Початкова ціна лоту: 202118,00 грн, без ПДВ; ціна реалізації: 12227,18 грн; розмір гарантійного внеску: 20211,80 грн; ціна або частина ціни, сплачена переможцем: 12227,18 грн.

Відповідно до протоколу проведення електронного аукціону №UA 2022-04-30-000001-1 від 10.05.2022 переможцем лоту визнано фізичну особу-підприємця Корякіна Д.В., який запропонував найвищу ціну за лот, а саме 12227,18 грн.

23.05.2022 ТОВ "Ю.БІЗ", оператор авторизованого електронного майданчика, через якого позивач брав участь у аукціоні, було перерахувало ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" частину гарантійного внеску по лоту №UA 2022-04-30-000001-1, без ПДВ в розмірі 12227,18 грн, що підтверджується платіжним дорученням №12665 від 23.05.2022.

27.05.2022 фізична особа-підприємець Корякін В.Д. звернувся до Господарського суду Одеської області із скаргою на дії ліквідатора у справі №916/3145/20 про визнання банкрутом ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс".

Під час розгляду зазначеної скарги Господарським судом Одеської області в ухвалі від 21.06.2022 у справі №916/3145/20 встановлено, що 10.05.2022 було проведено перший повторний аукціон з продажу дебіторської заборгованості ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс. Відповідно до протоколу проведення електронного аукціону №UA PS 2022-04-30-000001-1 від 10.05.2022 переможцем лоту визнано ФОП Корякіна Д.В., однак ліквідатором протягом трьох днів не було оприлюднено відомості про переможця лоту та сплату покупцем ціни.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.06.2022 у справі №916/3145/20 задоволено скаргу фізичної особи-підприємця Корякіна В.Д. на дії ліквідатора. Зобов`язано ліквідатора ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" арбітражного керуючого Охріменка О.О. оприлюднити відомості про сплату ціни, результати якого відображені у протоколі проведення електронній торговій системі ДП "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ" та на веб сайтах авторизованих електронних майданчиків ТОВ "Ю.БІЗ" і sale.auktsionist.com. Зобов`язано ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" відступити покупцю ФОП Корякіну Д.В. шляхом укладання договору купівлі-продажу права вимоги, зокрема, до ФОП Волкова В.М. за договором оренди №05-01/2020 від 04.05.2020 року на суму 102462,79 грн.

07.07.2022 між ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" (первісний кредитор), в особі ліквідатора арбітражного керуючого Охріменко Олексія Олександровича та фізичною особою - підприємцем Корякіним Дмитром Вадимовичем (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №42017865-3/2022 (далі - договір), відповідно до умов якого первісний кредитор відступає новому кредитору належне первісному кредитору Право вимоги до Волкова Валерій Михайлович (РНОКПП НОМЕР_2 ) (боржник 2), котрий є орендарем за договором оренди №05-01/2020 від 04 травня 2020 року (акти, угоди до нього) (договір 2).

За умовами договору "Право вимоги" - наявні грошові права вимоги первісного кредитора, в тому числі до Волкова Валерія Михайловича (боржник 2) станом на дату відступлення права вимоги, шо включає в себе, зокрема, право вимагати у боржника 2 виконання грошового зобов`язання по сплаті суми заборгованості за договором оренди №05-01/2020 від 04 травня 2020 року (договором 2) у сумі 102 462,79 грн.

Згідно з п.1.3. договору до нового кредитора переходить право вимагати (замість первісного кредитора) від боржника 2 (фізичної особи-підприємця Волкова Валерія Михайловича) належного та реального виконання зобов`язання по поверненню суми заборгованості за договором 2 (договором оренди №05-01/2020 від 04.05.2020).

Відповідно до п.1.4. договору, право вимоги переходить до нового кредитора після підписання цього договору та у разі повної оплати права вимоги до підписання цього договору у відповідності з протоколом про проведення електронного аукціону №UA 2022-04-30-000001-1 від 10.05.2022 та приписами ч.3 ст.82 Кодексу України з процедур банкрутства.

У п.1.5. договору первісний кредитор підтверджує, що право вимоги повністю оплачено новим кредитором до підписання договору.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору протягом одного робочого дня від дня підписання цього договору, оригінали (а за відсутності оригіналів - наявні копії) усіх наявних в нього документів, які свідчать про право вимоги за договором оренди №05-01/2020 від 04.05.2020 (договором 2) та інформацію, яка важлива для їх здійснення. Факт передачі первісним кредитором новому кредитору документів засвідчуються складанням Акту, які підписується повноважним представником первісного кредитора та новим кредитором.

У п.6.1. договору визначено, що відступлення права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора не є фінансовою послугою, в тому числі факторингом, в розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", інших нормативно-правових актів, чинних на території України. Сторони цим визнають, що жодне з положень, цього договору, а також будь-які платежі, які здійснено або які будуть здійснюватися на виконання цього договору, не вважаються та не можуть вважатися фінансуванням первісного кредитора новим кредитором.

Згідно з п.4.1. договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

07.07.2022 між ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" (первісний кредитор), в особі ліквідатора арбітражного керуючого Охріменко Олексія Олександровича та фізичною особою - підприємцем Корякіним Дмитром Вадимовичем (новий кредитор) підписано Акт приймання-передачі документів (додаток №1 до договору про відступлення права вимоги №42017865-3/2022, згідно якого первісним кредитором було передано новому кредитору документи, в тому числі копії: договору оренди від 04.05.2020р. №05-01/2020, актів приймання-передавання майна, актів надання послуг тощо.

12.07.2022 позивачем направлено відповідачу повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні за договором оренди №05-01/2020 від 04.05.2020 на суму 102462,79 грн, в якому просив невідкладно виконати свої зобов`язання з оплати заборгованості та перерахувати кошти в сумі 102462,79 грн на рахунок фізичної особи - підприємця Корякіна Д.В.

02.08.2022 Господарським судом Хмельницької області видано судовий наказ про стягнення з фізичної особи - підприємця Волкова Валерія Михайловича 102462,79 грн боргу, згідно з договором про відступлення права вимоги №42017865-3/2022 від 07.07.2022, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 248,10 грн.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 25.08.2022 у справі №924/510/22 скасовано судовий наказ від 02.08.2022 про стягнення з фізичної особи - підприємця Волкова Валерія Михайловича на користь фізичної особи - підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича боргу у розмірі 102462,79 грн, згідно з договором про відступлення права вимоги № 42017865-3/2022 від 07.07.2022, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 248,10 грн у зв`язку з надходженням заяви боржника - фізичної особи - підприємця Волкова Валерія Михайловича про скасування судового наказу №924/510/22 від 02.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.08.2022 у справі №916/3145/20, ліквідовано та припинено ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" (68611, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Чехова, буд. 113-а, кв. 2, ) з виключенням з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що заборгованість у розмірі 102462,79 грн згідно з договором про відступлення права вимоги №42017865-3/2022 від 07.07.2022 ФОП Волковим В.М. не сплачена, ФОП Корякін Д.В. звернувся до суду з відповідним позовом.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Частиною 2 п.1 ст.175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.509 ЦК України та ст.173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю правовою суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно зі ст.514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Як вбачається, за умовами договору про відступлення права вимоги №42017865-3/2022 від 07.07.2022 ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс", як первісний кредитор, відступив фізичній особі - підприємцю Корякіну Д.В., як новому кредитору, належне первісному кредитору Право вимоги, зокрема до боржника - фізичної особи - підприємця Волкова Валерія Михайловича за договором оренди 05-01/2020 від 04.05.2020 (п.1 договору відступлення).

На виконання договору відступлення ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" в особі ліквідатора передано позивачу, зокрема копії: договору оренди №05-01/2020 від 04.05.2020, актів приймання-передавання майна, актів надання послуг, про що складено акт приймання-передачі документів від 07.07.2022.

З наявних в матеріалах справи документів, зокрема, ухвали Господарського суду Одеської області від 21.06.2022 у справі №916/3145/20 (за заявою ТОВ "ОБЛВОДХОЗ" про визнання банкрутом ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс"), постановленої за результатами розгляду скарги фізичної особи - підприємця Корякіна Д.В., умов договору про відступлення права вимоги №42017865-3/2022 від 07.07.2022, вбачається, що відступлення прав вимоги до боржника за договором оренди №05-01/2020 від 04.05.2020 здійснене на виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 21.06.2022 у справі №916/3145/20.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Господарським судом Одеської області в ухвалі від 09.08.2022 у справі №916/3145/20 встановлено наявність у ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" дебіторської заборгованості ФОП Волкова В.М.; щодо заборгованості 28.01.2022 проведено засідання комітету зборів кредиторів, прийнято рішення здійснити продаж активу; переможцем аукціону, проведенного 10.05.2022, є ФОП Корякін Д.В.; ухвалою суду від 21.06.2022 зобов`язано ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" відступити покупцю ФОП Корякіну Д.В. шляхом укладення договору купівлі-продажу права вимоги до ФОП Волкова В.М. за договором оренди №05-01/2020 від 04.05.2020 в сумі 102462,79 грн.

Разом з тим, встановлених судом обставин щодо існування заборгованості відповідача перед товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" в сумі 102 462,79 грн за договором оренди №05-01/2020 від 04.05.2020 відповідачем жодними доказами не спростовано.

Натомість, заперечення відповідача щодо наявності правовідносин з ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" на підставі договору оренди №05-01/2020 від 04.05.2020 та наявності визначеної судом заборгованості, щодо якої на виконання судового рішення з позивачем було укладено договір відступлення, спростовуються наявними у справі доказами: ухвалами Господарського суду Одеської області від 21.06.2022 та від 09.08.2022 у справі №916/3145/20, опосередковано, відомостями з банківських рахунків ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" щодо сплати відповідачем на його користь коштів в якості компенсації комунальних послуг. Вказані ухвали Господарського суду Одеської області у справі №916/3145/20 ФОП Волковим В.М. в судовому порядку не оскаржені.

Договір про відступлення права вимоги №42017865-3/2022 від 07.07.2022, який укладався на виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 21.06.2022 у справі №916/3145/20, є чинним, доказів визнання його недійсним матеріали справи не містять.

Судом також враховано ту обставину, що до проведення акціону з продажу дебіторської заборгованості (06.01.2022) арбітражний керуючий звертався до відповідача з вимогою №06/01/2022/1 від 06.01.2022 (в порядку ч.2 ст.530 ЦК України) про негайне виконання своїх зобов`язань за договором оренди №05-01/20 від 04.05.2020 щодо сплати заборгованості по орендній платі, яка станом на 31.12.2021 становить суму 72 932,19 грн, а також заборгованість по сплаті комунальних платежів у сумі 29530,60 грн.

Вказана вимога направлялась на адресу ФОП Волкова В.М., яка зазначена ним у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ), однак відповідач відповіді або інших доказів про відсутність заборгованості перед попереднім кредитором ні арбітражному керуючому, ні суду першої інстанції не надав.

Крім того, в матеріалах справи наявні докази направлення 12.07.2022 на адресу ФОП Волкова В.М. повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні з проханням сплати заборгованості, яка залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Згідно ст.518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Оскільки, відповідач не висував будь-яких заперечень ліквідатору ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" Охріменко О.О. стосовно його вимоги про оплату заборгованості за договором оренди №05-01/2020 від 04 травня 2020р. (докази відсутні в матеріалах справи), то він не має права висувати такі заперечення новому кредитору.

При цьому, доводи скаржника про неотримання будь-якої кореспонденції від позивача, спростовуються наявними в матеріалах справи накладними від 06.01.2022 та від 12.07.2022, фіскальними чеками від 06.01.2022 та від 12.07.2022 та описами вкладення в цінний лист (т.1, а.с. 56, 59 (на звороті)).

Апеляційний суд приймає до уваги також дії/бездіяльність скаржника в організації контролю за отримання ним, як суб`єктом підприємницької діяльності, адресованої йому поштової кореспонденції. Сам лише факт не отримання стороною кореспонденції, не може вважатися поважною причиною невиконання вимог, викладених в листах від 06.01.2022 та від 12.07.2022, та/або надання заперечень/зауважень щодо таких вимог, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов`язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання.

Крім того, відповідно до наявної у матеріалах справи виписки по рахунку НОМЕР_3 в АТ "КІБ", відповідачем після 01.05.2020 на користь ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" були здійснені наступні платежі:

- 12.08.2020 на суму 2 000,00 грн (оплата за комунальні послуги, електроенергію згідно акта №Ф-00000134 від 31.07.2020);

- 25.08.2020 на суму 1 500,00 грн (оплата за комунальні послуги згідно актів);

- 02.12.2020 на суму 5 000,00 грн (оплата за комунальні послуги та електропостачання згідно актів надання послуг);

- 11.03.2021 на суму 1 500,00 грн (оплата за комунальні послуги згідно рахунка);

- 15.03.2021 на суму 1 000,00 грн (оплата комунальних послуг, електроенергії згідно рахунків).

Відповідно до наявної у матеріалах справи виписки по рахунку НОМЕР_4 в АТ "РВС БАНК", відповідачем після 01.05.2020 на користь ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" були здійснені наступні платежі:

- 16.06.2020 на суму 14 940,00 грн (оплата комунальних послуг,електроенергії згідно рахунків);

- 26.06.2020 на суму 9 900,00 грн (оплата комунальних послуг,електроенергії згідно рахунків);

- 08.07.2020 платіж на суму 8 000,00 грн (оплата за комунальні послуги згідно актів).

Тобто, після розірвання 30 квітня 2020 року договору оренди №01-01/2020 від 02.01.2020, відповідачем на банківські рахунки ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" UA5134001 та UA1046861, здійснено оплату комунальних послуг на загальну суму 43 840,00 грн.

Також колегія суддів бере до уваги те, що у договорі оренди №01-01/2020 від 02.01.2020 та актах до нього зазначено банківський рахунок ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" у АТ КБ "ПРИВАТБАНК", на який ФОП Волков В.М. повинен був перераховувати орендну плату та комунальні платежі. Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції та не спростовано відповідачем, останній перераховував грошові кошти на банківські рахунки ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" НОМЕР_4 в АТ "РВС БАНК" та НОМЕР_3 в АТ "КІБ", які зазначені у копіях договору оренди №05-01/2020 від 04 травня 2020 року та актах до нього, що спростовує доводи відповідача про неукладення зазначеного договору оренди між ним та ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" в травні 2020 року, а також твердження про те, що усі платежі здійснювалися за іншим договором оренди.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч.ч. 1, 2 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів зазначає, що позивачем надані більш вірогідні докази стосовно факту існування договірних відносин з оренди нежитлового приміщення з травня 2020 року, наявність заборгованості з орендних платежів за договором оренди №05-01/2020 від 04 травня 2020 року, аніж твердження відповідача про відсутність будь-яких правовідносин з ТОВ "Консалтингова група "Фін-Юр-Сервіс" щодо оренди нежитлового приміщення з травня 2020 року та про неукладення договору оренди №05-01/2020 від 04 травня 2020 року.

Оскільки, як встановлено судами обох інстанцій, існує заборгованість відповідача перед позивачем, доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем не надано, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задволення позовних вимог та відповідно стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди №05-01/2020 від 04 травня 2020 рокув розмірі 102 462,79 грн.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Волкова Валерія Михайловича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 16 листопада 2022 року у справі №924/620/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складений "15" лютого 2023 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.