ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2023 р. Справа№ 910/3162/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання: Линник А.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА»

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022

у справі № 910/3162/22 (суддя Т. Ю. Трофименко)

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА»

про стягнення 2 196 000,00 грн,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Гнатик К.М.;

від позивача: Сидорчук Я.О.;

від відповідача: Лавренюк А.С., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі також - ВЧ НОМЕР_1 ) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА» (далі також - Товариство) про стягнення штрафу у розмірі 2 196 000,00 грн, обґрунтовуючи вимоги порушенням відповідачем вимог щодо якості поставленого товару за договором № 2/ВЗЗ-2022 від 14.01.2022.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 910/3162/22 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА» на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України штраф у розмірі 2 196 000,00 грн та судовий збір у розмірі 32 940,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд першої інстанції виходив з того, що умовами п. 8.4 договору сторони передбачили, що у разі поставки неякісного (некомплектного Товару або поставки Товару з порушенням вимог безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього Договору) Учасник зобов`язаний сплатити Замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього товару, а встановивши факт поставки відповідачем товару, що не відповідає погодженим сторонами Технічним умовам, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених вимог.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою Товариство посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Скаржник у скарзі, зокрема, зазначає, що суд, всупереч ч.3 ст. 86 ГПК України не надав належної оцінки п.3.3.2. Договору та змісту Акту №2 відбору зразків (проб) для проведення лабораторних досліджень від 07.02.2002 в частині наявності у позивача обґрунтованої підозри, яка є підставою для відбору проб та проведення лабораторних випробувань; судом також залишено поза увагою недотримання позивачем під час повторного відбору зразків, порядку проведення відбору зразків для здійснення лабораторного дослідження, передбаченого абз.3 п. 3.3.2. Договору та п.13 постанови КМ України №833 від 14.06.2022, зокрема, в частині кількості товару, переданого на дослідження; оскільки повторний відбір проб, який мав місце 10.02.2022 був здійснений всупереч абз.3 п. 3.3.2. Договору, протокол випробувань харчової продукції №1055/22-х від 11.02.2022, складений ДП «Укрметртестстандарт» за результатами дослідження проб, що відібрані не у відповідності до вимог Розділу 3 Договору та п. 13 постанови КМ України №833 від 14.06.2022, не може вважатись таким, що встановлює остаточні результати.

Внаслідок неправильної оцінки змісту довіреності від 04.02.2022 щодо повноважень представника, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про наявність у представника ТОВ «Кариота» Жеведенка В.В. повноважень на погодження лабораторії для проведення повторного лабораторного дослідження, та неправильно застосував ст.ст. 1000, 1003 ЦК України.

Судом безпідставно не застосовано ч.4 ст. 165, ч.3 ст. 166 ГПК України, у зв`язку з чим зроблено помилковий висновок про відсутність у матеріалах справи доказів отримання позивачем направлених йому відповідачем листів №09/02 від 09.02.2022, яким повідомлено про проведення повторних випробувань та №10/02 від 10.02.2022, і висловлено заперечення стосовно направлення зразків відібраної продукції за актом №3 від 10.02.2022 до ДП «Укрметртестстандарт».

Заявник апеляційної скарги також підкреслює, що оскільки пунктом 3.3.2 Договору сторони погодили, що уповноваженою лабораторією може бути виключно лабораторія, яка може проводити випробування (дослідження) для цілей державного контролю та, як наслідок, лабораторні випробування повинні проводитись у порядку, передбаченому для цілей державного контролю, тобто повторне (арбітражне) лабораторне дослідження мало б проводитись у іншій лабораторії, таким чином, судом безпідставно не застосовано до спірних правовідносин сторін п. 36 ч. 1 ст. 1, ст. 21 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження та благополуччя тварин».

Судом в порушення ст.ст. 76, 77, 86 ГПК України не було надано оцінки твердженням відповідача про те, що висновки протоколу випробувань харчової продукції №0940/22-х від 09.02.2022, а також висновки протоколу випробувань харчової продукції №1055/22-х від 11.02.2022 є необґрунтованими та не відповідають вимогам ДСТУ, відтак вказані протоколи є неналежним та недопустимим доказом.

Також в порушення вимог ст. 86 ГПК України суд першої інстанції не надав оцінки та не навів мотивів відхилення Експертних висновків №001086п/22 від 11.02.2022 та №001103п/22, виданих Державним науково-дослідним інститутом з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи за результатами лабораторних досліджень зразка за актом №3 від 10.02.2022, а також Висновку експерта за результатами товарознавчого дослідження №3205 від 26.05.2022.

Водночас, суд залишив поза увагою обставину прийняття у березні 2022 року цього товару, що додатково підтверджує поставку товару належної якості, отже у розумінні ст. 231 ГК України та п. 8.4 Договору відповідач не може вважатись таким, що порушив зобов`язання стосовно якості товару, а дана обставина виключає нарахування та стягнення з нього штрафних санкцій у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Чорногуза М.Г.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, остання була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/3162/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

07.11.2022 матеріали справи № 910/3162/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 910/3162/22 та призначено її до розгляду на 14.12.2022. ВЧ НОМЕР_1 встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 29.11.2022.

23.11.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив ВЧ 3078 на апеляційну скаргу, у якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін та акцентує увагу на тому, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували його твердження щодо поставки товару належної якості. Натомість поставка товару неналежної якості підтверджується результатами повторних лабораторних досліджень, що містяться у протоколі випробувань харчової продукції №1055/22-х від 11.02.2022. Відбір зразків для повторного дослідження здійснено відповідно до умов договору, а наявність у представника ТОВ «Кариота» повноважень на узгодження лабораторії для здійснення повторного дослідження підтверджується змістом довіреності, відповідно, покладення на відповідача штрафних санкцій за поставку товару неналежної якості є обґрунтованим, відповідає умовам договору та нормам ЦК України.

14.12.2022 розгляд справи №910/3162/22 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. на лікарняному.

Після виходу судді Агрикової О.В. з лікарняного, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 910/3162/22 призначено до розгляду на 25.01.2023.

25.01.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в місті Києві.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 910/3162/22 відкладено на 08.02.2023.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники позивача проти вимог апеляційної скарги заперечили, вказуючи на її безпідставність, просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

08.02.2023 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні у справі, врахувавши пояснення надані учасниками справи в судових засіданнях, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 14.01.2022 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА» (Учасник) укладено договір № 2/ВЗЗ-2022 (надалі також - Договір), згідно з п. 1.1 якого Учасник зобов`язується у визначені Договором строки поставити Замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а Замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що найменування (номенклатура, асортимент) товару М`ясо птиці заморожене (четверть задня) (ДК 021:2015 - 15110000-2-М`ясо) (далі - Товар). Кількість Товару за Договором становить 200 000 кг.

Згідно з п. 4.1 Договору, ціна Договору складає 10 980 000,00 грн, у тому числі ПДВ 20%: 1 830 000,00 грн.

Відповідно до п. 6.5 Договору, право власності на Товар переходить від Учасника до Замовника після прийняття Товару на склад Замовника, факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб Учасника та Замовника на відповідній видатковій накладній.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2022, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання (п. 11.1 Договору).

У Додатку № 1 сторони узгодили Специфікацію до Договору, в Додатку № 2 сторони узгодили технічний опис товару, який підлягає поставці.

На виконання умов Договору листом від 07.02.2022 №07/02, отриманим позивачем 07.02.2022 за вхідним реєстраційним індексом №200, відповідач повідомив позивача про готовність поставити 07.02.2022 товар у кількості 200 000 кг та вартістю 10 980 000,00 грн. з подальшим транспортуванням до військових частин Національної гвардії України згідно отриманої заявки позивача.

07.02.2022, на виконання умов Договору, відповідач доставив позивачеві товар, визначений Договором у загальній кількості 200 000 кг та вартістю 1 980 000,00 грн за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, надавши на підписання видаткові накладні №№ КА-000000001, КА-000000002, КА-000000003, КА-000000004, КА-000000005, КА-000000006, КА-000000007 та КА-000000008 від 07.02.2022, товарно-транспортні накладні №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 та 7 від 04.02.2022 та №№ 8, 9 та 10 від 05.02.2022, а також рахунки-фактури на оплату товару №№ КА-000000001, КА-00000002, КА-000000003, КА-000000004, КА-000000005, КА-000000006, КА-000000007 та КА-000000008.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вмотивовано виходив з того, що спірні правовідносини сторін підпадають під правове регулювання статей 264-271 Господарського кодексу України та статей 655-697, 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу.

Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні приписи містить ст. 712 ЦК України.

Переглядаючи спір в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з того, що сторонами не заперечуються обставини укладення договору від 14.01.2022 № 2/ВЗЗ-2022, його дійсність, а також здійсненої ТОВ «Кариота» 07.02.2022 поставки товару за договором у кількості 200 000 кг вартістю 10 980 000,00 грн.

Предметом спору у справі, що переглядається є поставка товару неналежної якості та нарахування у зв`язку з цим позивачем відповідачеві штрафу у розмірі 20% від вартості поставленого товару.

Відповідно до ст. 268 ГК України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Номери та індекси стандартів, технічних умов (у разі наявності) або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу.

Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Якщо поставлені товари відповідають стандартам або технічним умовам (у разі наявності), але виявляться більш низького сорту, ніж було зумовлено, покупець має право прийняти товари з оплатою за ціною, встановленою для товарів відповідного сорту, або відмовитися від прийняття і оплати поставлених товарів.

У разі якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товарів, які не відповідають за якістю стандартам, технічним умовам (у разі наявності), зразкам (еталонам) або умовам договору, постачальник (виробник) зобов`язаний розпорядитися товарами у десятиденний строк, а щодо товарів, які швидко псуються, - протягом 24 годин з моменту одержання повідомлення покупця (одержувача) про відмову від товарів. Якщо постачальник (виробник) у зазначений строк не розпорядиться товарами, покупець (одержувач) має право реалізувати їх на місці або повернути виробникові.

Статтею 673 ЦК України також урегульовано питання якості товару. Так, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторонами погоджено умови щодо якості товару, що є предметом договору поставки від 14.01.2022 № 2/ВЗЗ-2022.

Так, згідно з п. 2.1 Договору, якість Товару, який поставляється Учасником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 3143:2013 (або ТУ У за показниками якості не нижче, ніж зазначені в ДСТУ 3143:2013) та Технічному опису до Договору (Додаток 2 до Договору).

Вимогами Технічного опису до Договору від 14.01.2022 № 2/В33-2022 - м`ясо птиці заморожене (четверть задня) повинно бути без гузки, мати суху незавітрену поверхню та бути без згустків крові; оперення повністю видалено. Більш деталізовані вимоги до органолептичних показників частин тушок птиці встановлено і в ДСТУ 3143:2013 «М`ясо птиці. Загальні технічні умови».

Товар, який Учасник зобов`язується передати Змовник, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі Замовнику, а також протягом строку його придатності. Разом з Товаром Учасник повинен передати Замовнику документи, що підтверджують безпечність та якість харчових продуктів, у тому числі забезпечують їх простежуваність, відповідно до Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 № 771/97-ВР.

Статтею 687 ЦК України встановлено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Якщо нормативно-правовими актами встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що контроль за станом виконання договірних зобов`язань Учасником здійснюють Замовник, представники Замовника (відповідні посадові особи військової частини, які уповноважені на вчинення дій, визначених цим Договором).

За приписами пунктів 3.2 та 3.3, під час поставки кожної партії Товару, Замовник протягом 2 (двох) робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності Товару, що постачається Учасником (далі - контрольні заходи).

Контрольні заходи включають в себе перевірку безпечності та окремих показників якості - за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) Товару, що постачається відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, вимогам статті 44 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 № 771/97-ВР

Підпунктом 3.3.1 п. 3.3 Договору сторони узгодили між собою, що контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника Учасника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, у тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії Товару), а у разі його відсутності - не розпочинаються.

Відсутність в представника Учасника документів, які підтверджують його повноваження на складання документів від імені Учасника, має наслідки неявки представника Учасника.

Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю у 2-ох примірниках, які підписуються представниками Замовника, що здійснювали перевірку та представником Учасника, а у разі відмови від підписання та отримання примірника акту приймального контролю або відсутності представника Учасника на території Замовника на момент складання вищезазначеного акту - комісійно (у складі не менше трьох осіб представників Замовника), що засвідчується підписами представників Замовника та в подальшому такий акт приймального контролю протягом 3 (трьох) календарних днів, надсилається Учаснику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладення, що вважається належним доказом ознайомлення Учасника з вищезазначеним актом.

Під час проведення контрольних заходів, Учасник на вимогу представників Замовника зобов`язаний протягом 24 годин надати в паперовому вигляді оригінали або належним чином засвідчені копії документів про відповідність - декларацію (в тому числі декларацію про відповідність), або висновок, або свідоцтво, або сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь який інший документ, що підтверджує виконання визначених законодавством вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності.

Відповідно до підпункту 3.3.2 п. 3.3 Договору, якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою Замовника існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати Замовника, що Товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування) або встановлено факт, що Товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого Товару шляхом комісійного відбору зразків (проб) відбирається у відповідності до умов цього Договору (пункти 3.9 - 3.14 розділу 3) та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю (далі - уповноважена лабораторія), яку визначає Замовник та узгоджує з Учасником, для проведення лабораторних досліджень.

Такими уповноваженими лабораторіями можуть бути лише ті, у яких місцезнаходження зареєстроване в м. Києві.

При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, Учасник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись до Замовника щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії Товару у подвійній кількості та направлення до державної уповноваженої лабораторії, яку визначає Замовник за узгодженням з Учасником. Результати повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились за зверненням Учасника. У разі відсутності у визначений термін звернення Учасника про проведення повторного відбору зразків (проб), остаточними є результати первинних досліджень.

Послуги уповноваженої лабораторії щодо проведення лабораторних досліджень оплачуються Учасником. Відмова Учасника від підписання договору про проведення випробувань або оплатити послуги з перевірки якості вважатиметься згодою Учасника з тим, що поставлена партія Товару, з якої відібрані зразки (проби) є неналежної якості.

У п. 3.9 Договору сторони узгодили, що про відбір зразків (проб) складається акт, який підписується представниками Замовника, Учасника або представником Учасника та іншими незацікавленими або компетентними особами (у разі їх залучення), які приймають участь у відборі.

В акті повинно бути зазначено:

1) час і місце складання акта, найменування товароодержувача продукції, прізвища та посади осіб, які брали участь у відборі зразків (проб);

2) найменування виробника та Учасника, від якого надійшла продукція;

3) номер і дата рахунка - фактури і накладної, за якими надійшла продукція, і дата надходження її на склад одержувача;

4) дата виробництва товару, номер партії та вага, з якої відбиралися разки (проби) продукції;

5)опечатані або опломбовані зразки (проби), чиєю печаткою або пломбою (відтиски на пломбах), їхні номера;

6) чи забезпечені відібрані зразки (проби) етикетками, що містять дані, передбачені стандартами або технічними умовами;

7) до якої незалежної лабораторії направлені відібранні зразки (проби);

8) інші дані, у тому числі заперечення (застереження), які представники Замовника, Учасник або представник Учасника та інші незацікавлені або компетентні особи (у разі їх залучення) вважають необхідним включити в акт тля більш докладної характеристики зразків (проб).

Як правильно встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, під час проведення обов`язкових контрольних заходів, передбачених пунктами 3.2 та 3.3 Договору, у позивача виникла обґрунтована підозра, що поставлений відповідачем товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом та іншими органолептичними показниками.

У зв`язку з цим, відповідно до умов підпункту 3.3.2 п. 3.3 Договору комісією Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у присутності уповноваженого представника ТОВ «КАРИОТА» Жеведенка В.В. проведено відбір зразків (проб) з поставленого товару за видатковими накладними №№ КА-000000001, КА-000000002, КА-000000003, КА-000000004, КА-000000005, КА-000000006, КА-000000007 та КА-000000008 від 07.02.2022, про що складено Акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень № 2 від 07.02.2022.

Відібрані зразки (проби) у кількості 3 зразків загальною вагою 10,4 кг направлені на дослідження до ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ».

Відповідно до вказаного Акта, претензій до відбору зразків та обраної комісією лабораторії представник ТОВ «КАРИОТА» Жеведенко В.В. не мав, засвідчивши це своїм підписом.

За результатами проведених лабораторних досліджень поставленого товару 09.02.2022 Науково-дослідним центром випробувань продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» був складений протокол випробувань харчової продукції № 0940/22-х, за висновками якого досліджений зразок продукції за органолептичними показниками (наявність гузку, згустків крові, ступінь зняття оперення) не відповідає вимогам до продукції: Четвертини курей заморожені, першої категорії, що наведені в ДСТУ 3143:2013 «М`ясо птиці. Загальні технічні умови» та вимогам до продукції, що наведені в Додатку № 2 Технічного опису до Договору.

На підставі звернення відповідача щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії Товару у подвійній кількості комісією Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у присутності уповноваженого представника ТОВ «КАРИОТА» Жеведенка В.В. проведено повторний відбір зразків проб) з поставленого товару за видатковими накладними №№ КА-000000001, КА-000000002, КА-000000003, КА-000000004, КА-000000005, КА-000000006, КА-000000007 та КА-000000008 від 07.02.2022, про що складено Акт відбору разків (проб) для проведення досліджень № 3 від 10.02.2022.

Відібрані зразки (проби) у кількості 4 зразки загальною вагою 8,6 кг направлені на дослідження до ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ».

За результатами проведених лабораторних досліджень поставленого товару 11.02.2022 Науково-дослідним центром випробувань продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» складений протокол випробувань харчової продукції № 1055/22-х, за висновками якого досліджений зразок продукції за органолептичними показниками (наявність згустків крові, ступінь зняття оперення) не відповідає вимогам до продукції: м`ясо птиці заморожене (четверть задня), першої категорії, що наведені в ДСТУ 3143:2013 «М`ясо птиці. Загальні технічні умови» та вимогам до продукції, що наведені в Додатку № 2 Технічного опису до Договору.

22.02.2022 позивачем складено Акт № 10 приймального контролю, яким визначено, зокрема, що товар (м`ясо птиці заморожене (четверть задня) загальною кількістю 200 000 кг та вартістю 10 980 000,00 грн) вважається непоставлений та має бути замінений ТОВ «КАРИОТА» протягом 5 календарних днів з дня отримання цього акта, а також цей акт та протокол випробувань харчової продукції № 1055/22-х від 11.02.2022 є підставою для сплати ТОВ «КАРИОТА» штрафу за поставку неякісного товару у розмірі 2 196 000,00 грн. Примірник Акта № 10 того ж дня отримано керівником ТОВ «КАРИОТА» Аслановою Г.П. з викладом нею зауважень до Акта.

Зважаючи на викладені обставини, з урахуванням вимог статей 673, 672, 687 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача штраф за поставку товару з порушенням вимог щодо його якості у розмірі 2 196 000,00 грн на підставі п. 8.4 Договору та ст. 231 Господарського кодексу України.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначав, що ним на виконання умов Договору доставлено до позивача та надано до приймання товар, якість якого відповідала вимогам ДСТУ 3143:2013 та всім іншим вимогам Договору, що підтверджується супровідними документами, наданими для приймання; замовник не мав підстав, що визначені Договором, для відбору проб та проведення лабораторних досліджень товару, якість якого відповідала всім вимогам Договору; протоколи випробувань харчової продукції, що видані ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» не є належними та допустимими доказами того, що товар не відповідає якісним вимогам за ДСТУ 3143:2013 та Технічному опису; позивач визнав відповідність товару, наданого на приймання відповідачем шляхом прийняття у майбутньому частини товару з тієї самої партії товар; в розумінні ст. 231 ГК України та п. 8.4 Договору відповідач не є таким, що порушив зобов`язання щодо якості товару та факт поставки товару не відбувся, що виключає нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій у заявленому розмірі. Аналогічні доводи відповідачем викладено і в апеляційній скарзі.

Відповідно, предметом спору у справі, що переглядається є обставина поставки товару неналежної якості.

У розрізі поданих відповідачем заперечень та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Абзацом 1 п.п. 3.3.2 п. 3.3 Договору, сторони погодили що, якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою Замовника існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати Замовника, що Товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування) або встановлено факт, що Товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого Товару шляхом комісійного відбору зразків (проб) відбирається у відповідності до умов цього Договору (пункти 3.9 - 3.14 розділу 3) та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю (далі - уповноважена лабораторія), яку визначає Замовник та узгоджує з Учасником, для проведення лабораторних досліджень.

Надаючи оцінку цій умові договору, зокрема погодженому сторонами формулюванню «за оцінкою Замовника», а також оскільки сторони не визначили обов`язок Замовника фіксувати причину, яка зумовила таку оцінку, колегія суддів приходить до висновку, що така оцінка залежить виключно від суб`єктивних міркувань Замовника стосовно товару, який ним приймається. Відповідно, до предмета доказування у справі, що переглядається не входить з`ясування питання наявності у позивача обґрунтованої підозри або ж визначення ступеню обґрунтованості цієї підозри. Отже, доводи відповідача у цій частині відхиляються колегією суддів як безпідставні.

Колегія суддів також відхиляє доводи відповідача про те, що судом залишено поза увагою недотримання позивачем під час повторного відбору зразків, порядку проведення відбору зразків для здійснення лабораторного дослідження, передбаченого абз.3 п. 3.3.2. Договору та п.13 постанови Кабінету Міністрів України №833 від 14.06.2002, зокрема, в частині кількості товару, переданого на дослідження.

Варто зауважити, що постанова Кабінету Міністрів України №833 від 14.06.2002 «Про затвердження Порядку відбору зразків продукції тваринного, рослинного і біотехнологічного походження для проведення досліджень» прийнята КМ України на виконання ст. 7 Закону України «Про ветеринарну медицину». Одночасно, ст. 2 цього Закону встановлює, що дія цього Закону не поширюється на продукти тваринного походження для споживання людиною.

Так, стаття 1 цього Закону роз`яснює, що продуктами тваринного походження для споживання людиною є м`ясо, м`ясні продукти, желатин, яйця, яйцепродукти, молоко, молочні продукти, риба, рибні та морепродукти, мед та інші продукти тваринного походження, призначені для споживання людиною. Оскільки предметом поставки є м`ясо курки, зокрема, задня чверть, то дія Закону України «Про ветеринарну медицину», а отже і постанови КМ України №833 від 14.06.2002 «Про затвердження Порядку відбору зразків продукції тваринного, рослинного і біотехнологічного походження для проведення досліджень» на спірні правовідносини сторін не розповсюджується.

Відповідно до акту відбору зразків (проб) для проведення досліджень № 2 від 07.02.2022, комісією Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у присутності уповноваженого представника ТОВ «КАРИОТА» Жеведенка В.В. проведено відбір зразків (проб) з поставленого товару за видатковими накладними №№ КА-000000001, КА-000000002, КА-000000003, КА-000000004, КА-000000005, КА-000000006, КА-000000007 та КА-000000008 від 07.02.2022, у кількості 3 зразків загальною вагою 10,4 кг направлені на дослідження до ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ».

Як убачається із акту відбору разків (проб) для проведення досліджень № 3 від 10.02.2022, на підставі звернення відповідача щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії Товару у подвійній кількості комісією Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у присутності уповноваженого представника ТОВ «КАРИОТА» Жеведенка В.В. проведено повторний відбір зразків проб з поставленого товару за видатковими накладними №№ КА-000000001, КА-000000002, КА-000000003, КА-000000004, КА-000000005, КА-000000006, КА-000000007 та КА-000000008 від 07.02.2022, у кількості 4 зразків загальною вагою 8,6 кг та направлені на дослідження до ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ».

Тобто, дійсно, комісією у складі представників замовника та учасника під час повторного відбору зразків, відібрано зразки у меншій кількості.

Разом з цим, оскільки під час відбору були присутні представники обох учасників спору та жоден з них не висловив заперечення щодо відбору товару у меншій кількості, враховуючи, що умовами договору сторони не визначили негативних наслідків здійснення повторного відбору зразків у меншій кількості, ніж це встановлено договором, зокрема, у вигляді нікчемності протоколу випробувань продукції, а також з огляду на те, що кількість відібраних зразків визначена компетентною особою - експертом як достатня для проведення дослідження, а не повернута замовнику із відмовою від виконання дослідження, колегія суддів приходить до висновку, що недотримання сторонами п. 3.3.2 під час відбору зразків не впливає на дійсність або ж на належність протоколу випробувань харчової продукції №1055/22-х від 11.02.2022, складеного ДП «Укрметртестстандарт» за результатами повторного дослідження проб, відібраних 10.02.2022.

Колегія суддів також зауважує, що матеріали справи не містять доказів безпосереднього впливу кількості відібраних зразків на якість проведеного експертом дослідження, відповідно, доводи апеляційної скарги і у цій частині колегія суддів відхиляє як безпідставні.

Заявник апеляційної скарги не погоджується із наданою судом першої інстанції оцінкою довіреності від 04.02.2022 щодо наявності у представника ТОВ «Кариота» Жеведенка В.В. повноважень на погодження лабораторії для проведення повторного лабораторного дослідження.

За нормою статті 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Статтею 1003 ЦК України встановлено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Із наявної у матеріалах справи довіреності убачається, що ТОВ «Кариота» уповноважує Жеведенка В.В. представляти інтереси Товариства при передачі товару при виконанні договірних зобов`язань Товариства з Військовою частиною НОМЕР_1 Національної Гвардії України під час постачання м`яса птиці замороженого (четверть задня) за кодом: ДК 021:2015:15110000-2 - М`ясо, в кількості 200000 кг. Для цього йому надається право: підпису на необхідних документах, у тому числі підпису на необхідних документах, участі у відборі зразків (проб), підписання відповідних актів, передати усю необхідну документацію на товар, подавати та отримувати документи товариства (довідки, заяви, листи, акти та будь-які інші документи), розписуватись на документах в ї отриманні, отримувати та надавати необхідну інформацію (усну або письмову), робити відповідні запити, подавати заяви як усні, так і письмові, вчиняти інші дії, що стосуються реалізації наданих повноважень та необхідні для виконання довіреності.

Матеріалами справи підтверджується, що 10.02.2022 відбувся повторний відбір зразків за участю представника Товариства Жеведенка В.В., яким погоджено направлення зразків на повторне дослідження до ДП «Укрметртестстандарт», про що свідчить зроблений представником підпис у графі «претензій до відбору зразків та обраної комісією лабораторії не маю».

Надаючи оцінку погодженим сторонам умовам договору, а саме Розділу 3 «Контроль за якістю товару, відбір зразків (проб)» і враховуючи визначену сторонами обов`язкову присутність представника Учасника під час відбору зразків (проб) та узгодження лабораторії, до якої направляються зразки в момент відбору (п. 3.3, 3.3.1, 3.3.2 Договору), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надане довіреністю право представляти інтереси Товариства під час відбору проб (зразків) включає також і погодження лабораторії, до якої ці зразки направлятимуться на експертизу.

Оцінюючи наявний у матеріалах справи лист Товариства на адресу ВЧ 3078 від 10.02.2022 №10/02, колегія суддів зауважує, що вказаним листом Товариство фактично намагалось відкликати уже надану власним представником згоду на проведення повторного дослідження у ДП «Укрметртестстандарт», що умовами договору не передбачено. Крім цього, умови договору не містять особливого порядку погодження лабораторії для проведення повторного дослідження, а погодження лабораторії для проведення первісного дослідження також відбулось шляхом проставлення підпису представника Товариства у графі «претензій до відбору зразків та обраної комісією лабораторії не маю».

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що внаслідок неправильної оцінки змісту довіреності від 04.02.2022 в частині повноважень представника, судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи щодо наявності у представника ТОВ «Кариота» Жеведенка В.В. повноважень на погодження лабораторії для проведення повторного лабораторного дослідження.

Безпідставними є доводи відповідача і про те, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ч.4 ст. 165, ч.3 ст. 166 ГПК України, у зв`язку з чим суд дійшов помилкового висновку про відсутність у матеріалах справи доказів отримання позивачем направлених йому відповідачем листів №09/02 від 09.02.2022, яким повідомлено про проведення повторних випробувань та №10/02 від 10.02.2022, яким висловлено заперечення стосовно направлення зразків відібраної продукції за актом №3 від 10.02.2022 до ДП «Укрметртестстандарт».

Так, дійсно, повторний відбір зразків відбувся 10.02.2022 начебто після направлення відповідачем та отримання позивачем листа №09/02 від 09.02.2022. Одночасно, матеріали справи не містять жодних доказів направлення як листа №09/02 від 09.02.2022, так і листа №10/02 від 10.02.2022, натомість здійснення повторного відбору зразків могло відбуватись і у зв`язку з усною домовленістю сторін. Тобто, не отримуючи листа №09/02 від 09.02.2022, позивач міг бути ознайомлений із його змістом, та вчиняти дії, погоджені сторонами, зокрема щодо здійснення повторного відбору зразків.

Що стосується листа №10/02 від 10.02.2022, то підтверджувати направлення та отримання листа можуть виключно відповідні докази, такі як квитанція поштового відділення та опис вкладення у лист, відмітка (розписка) позивача про отримання листа тощо. Факт незаперечення позивачем обставин отримання листа, або ж вчинення ним дій, які за суб`єктивною думкою представника відповідача підтверджують його отримання та ознайомлення зі змістом не може вважатись належним доказом, що підтверджує направлення листа відповідачем позивачу, оскільки саме на відповідача покладено обов`язок доведення обставин, на які він посилається з наданням ним відповідних доказів.

Отже, суд першої інстанції мотивовано вказав на відсутність у матеріалах справи доказів направлення відповідачем позивачу листів №09/02 від 09.02.2022 та №10/02 від 10.02.2022, а тому доводи скаржника про незастосування судом ч.4 ст. 165, ч.3 ст. 166 ГПК України під час апеляційного провадження справи не підтвердились.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, за результатами проведених повторних лабораторних досліджень поставленого товару 11.02.2022 Науково-дослідним центром випробувань продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» складений протокол випробувань харчової продукції № 1055/22-х, за висновками якого досліджений зразок продукції за органолептичними показниками (наявність згустків крові, ступінь зняття оперення) не відповідає вимогам до продукції: м`ясо птиці заморожене (четверть задня), першої категорії, що наведені в ДСТУ 3143:2013 «М`ясо птиці. Загальні технічні умови» та вимогам до продукції, що наведені в Додатку № 2 Технічного опису до Договору.

Так, у хребтовій частині четвертини задньої у наявності згустки крові та оперення видалено не повністю (у наявності одиничні пеньки та колодочки).

Суд звертає увагу, що за вимогами Технічного опису до Договору від 14.01.2022 № 2/В33-2022 - м`ясо птиці заморожене (четверть задня) повинно бути без гузки, мати суху незавітрену поверхню та бути без згустків крові; оперення повністю видалено. Схожі вимоги до органолептичних показників частин тушок птиці встановлено і в ДСТУ 3143:2013 «М`ясо птиці. Загальні технічні умови». Різниця у тому, що ДСТУ 3143:2013 «М`ясо птиці. Загальні технічні умови» встановлює відсутність згустків крові лише на внутрішній частині м`яса (четверть задня). Натомість, погоджена сторонами умова Технічного опису щодо відсутності згустків крові в цілому кваліфікується судом як обов`язок відповідача поставити позивачу товар, який не містить будь-яких згустків крові (незалежно від підстав походження цих згустків) на усій поверхні м`яса, як внутрішній, так і зовнішній.

Отже, протоколом випробувань харчової продукції № 1055/22-х від 11.02.2022 підтверджується поставка товару, яка за якісними показниками не відповідає погодженим сторонам умовам щодо якості, а саме, Технічному опису до Договору від 14.01.2022 № 2/В33-2022.

Колегія суддів звертає увагу на обґрунтоване відхилення судом наданого відповідачем висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи, виконаного за заявою ТОВ «КАРИОТА» № 3205 від 26.05.2022, оскільки експертиза була проведена шляхом оцінки та співставлення протоколів випробування харчової продукції з вимогами ДСТУ 3143:2013. Суд доречно та правильно зазначив, що надання оцінки протоколам випробувань харчової продукції №0940/22-х від 09.02.2022 та №1055/22-х від 11.02.2022 на предмет їх відповідності чинному законодавству відноситься до компетенції суду, а не експерта.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що дослідження, результати яких зафіксовані у протоколах випробувань харчової продукції №0940/22-х від 09.02.2022 та №1055/22-х від 11.02.2022 проводились на предмет відповідності отриманих зразків за показниками якості не тільки вимогам ДСТУ 3143:2013, а й умовам договору, зокрема Технічному опису до Договору від 14.01.2022 № 2/В33-2022. Експерт за заявою ТОВ «КАРИОТА», здійснюючи дослідження паперових доказів (протоколи випробувань харчової продукції №0940/22-х від 09.02.2022 та №1055/22-х від 11.02.2022), результати якого викладено у висновку № 3205 від 26.05.2022, взагалі не врахував необхідності включення до дослідження умов договору. Останнім було лише продубльовано положення ДСТУ 3143:2013 та зроблено безпідставний висновок про невідповідність протоколів випробувань харчової продукції №0940/22-х від 09.02.2022 та №1055/22-х від 11.02.2022, хоча протоколи містять чітку вказівку на невідповідність зразків як ДСТУ 3143:2013 (протокол від 09.02.2022 №0940/22-х), так і Технічному опису до Договору від 14.01.2022 № 2/В33-2022 (протокол від 11.02.2022 №1055/22-х).

Отже, під час апеляційного провадження не підтвердились доводи відповідача про порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 76, 77, 86 ГПК України.

Судом першої інстанції в порушення вимог ст. 86 ГПК України не надано оцінку та не наведено мотивів відхилення Експертних висновків №001086п/22 від 11.02.2022 та №001103п/22 від 16.02.2022, що видані Державним науково-дослідним інститутом з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи за результатами лабораторних досліджень зразка за актом №3 від 10.02.2022, а також Висновок експерта за результатами товарознавчого дослідження №3205 від 26.05.2022.

Надаючи оцінку Висновку експерта за результатами товарознавчого дослідження №3205 від 26.05.2022, колегія суддів підкреслює, що висновок встановлює відповідність відібраних зразків ДСТУ 3143:2013, одночасно, висновок не спростовує невідповідність поставленого товару Технічному опису до Договору від 14.01.2022 № 2/В33-2022 в частині відсутності згустків крові в цілому.

Відповідач в апеляційної скарги також наголошував, що пунктом 3.3.2 Договору сторони погодили, що уповноваженою лабораторією може бути виключно лабораторія, яка може проводити випробування (дослідження) для цілей державного контролю та, як наслідок, лабораторні випробування повинні проводитись в порядку, передбаченому для цілей державного контролю. Таким чином повторне (арбітражне) лабораторне дослідження мало б проводитись у іншій лабораторії, а судом першої інстанції безпідставно не застосовано до спірних правовідносин сторін п. 36 ч. 1 ст. 1, ст. 21 ЗУ «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження та благополуччя тварин».

Колегія суддів відхиляє наведені вище доводи скаржника, погоджуючись при цьому з мотивами відхилення, викладеними судом першої інстанції в оскаржуваному рішення.

Так, судом першої інстанції обґрунтовано зауважено, що згідно зі ст. 3 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження та благополуччя тварин» дія цього Закону поширюється на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють виробництво та/або обіг харчових продуктів, інших об`єктів санітарних заходів та/або кормів, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України харчових продуктів та/або кормів, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю побічних продуктів тваринного походження, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України, з метою їх перевірки на відповідність законодавству про побічні продукти тваринного походження. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють органічне виробництво та/або обіг органічної продукції, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавству у сфері органічного виробництва, обігу та маркування органічної продукції.

Державний контроль, згідно з вимогами вказаного Закону, це діяльність компетентного органу, його територіальних органів, державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, помічників державного ветеринарного інспектора та уповноважених осіб, що здійснюється з метою перевірки відповідності діяльності операторів ринку вимогам законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також усунення наслідків невідповідності та притягнення до відповідальності за порушення відповідних вимог. Державний контроль включає також діяльність з перевірки відповідності законодавству про побічні продукти тваринного походження під ча ввезення (пересилання) таких продуктів на митну територію України.

Зважаючи на описане, визначений вказаним законом державний контроль у даному випадку відсутній, а тому дія цього закону не поширюються на правовідносини сторін за даним Договором, за яким сторони на підставі вільного волевиявлення не визначили умову, яка б позбавляла можливості чи забороняла узгодження для повторного проведення дослідження тієї ж лабораторії, яка проводила й первісне дослідження.

До того ж, умовами договору визначено, що лише обрана для дослідження лабораторія має відповідати вимогам ЗУ «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження та благополуччя тварин». Натомість, умовами договору не визначено, що і процедура лабораторного дослідження, у тому числі і повторного, має відбуватись відповідно до вимог цього закону.

Отже, обставина поставки товару неналежної якості підтверджується матеріалами справи та встановленими судом обставинами, а доводи відповідача та подані ним докази цієї обставини не спростовують.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання.

Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг).

Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратноу розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 8.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за Договором сторони несуть відповідальність передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та цим Договором.

Пунктом 8.4 Договору сторони погодили, що у разі поставки неякісного (некомплектного Товару або поставки Товару з порушенням вимог безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього Договору) Учасник зобов`язаний сплатити Замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього товару. Факт поставки недоброякісного Товару підтверджується актом приймального контролю та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією. Зазначений Товар не зараховується Учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання учасником акту приймального контролю. Сплата штрафу не звільняє вину сторону від виконання зобов`язань за цим Договором.

З урахуванням того, що матеріалами справи підтверджується поставка товару, що не відповідає за якісними показниками погодженим сторонами умовам щодо якості, а саме, Технічному опису до Договору від 14.01.2022 № 2/В33-2022 (Додаток №2), суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про наявність підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді штрафу (20% вартості товару) у зв`язку з порушенням останнім вимог щодо якості товару.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розрахунок відповідає умовам Договору та вимогам закону, відповідно, позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА» про стягнення штрафу у розмірі 2 196 000,00 грн, у зв`язку з порушенням відповідачем вимог щодо якості поставленого товару за договором № 2/ВЗЗ-2022 від 14.01.2022 є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції у цій частині відповідає встановленим судом обставинам справи, наявним в матеріалах справи доказам та зроблений судом за мотивованого застосування норм матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини сторін. Натомість, доводи заявника апеляційної скарги про те, що у розумінні ст. 231 ГК України та п. 8.4 Договору відповідач не є таким, що порушив зобов`язання щодо якості товару, що виключає нарахування та стягнення з нього штрафних санкцій у заявленому розмірі ґрунтуються на помилковому розумінні відповідачем норм матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини сторін.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Необхідно зазначити, що решта доводів заявника апеляційної скарги (у тому числі щодо прийняття у березні 2022 року цього ж товару, що, за доводами відповідача, додатково підтверджує поставку товару належної якості) була ретельно досліджена колегією суддів і наведених вище висновків щодо наявності підстав для задоволення позову, не спростовує.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРИОТА» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 910/3162/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 910/3162/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/3162/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст.ст. 286- 291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.02.2023.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова