СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Харків Справа № 922/3642/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.,

без виклику сторін,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Куп`янське лісове господарство", с. Сенькове, Куп`янський район, Харківська область (вх. 168 Х/2),

на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2021 (повний текст складено 30.12.2021) у справі № 922/3642/21 (суддя Жельне С.Ч.),

за позовом Товариства з обмеженною відповідальністю "Еколіс", м.Ізюм, Харківська область,

до відповідача Державного підприємства "Куп`янське лісове господарство", с.Сенькове, Куп`янський район, Харківська область,

про стягнення коштів у сумі 19960,00грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколіс" (надалі - ТОВ "Еколіс") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Куп`янське лісове господарство" (надалі - ДП "Куп`янське лісове господарство") про стягнення грошових коштів в розмірі 19960,00грн. Також, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір 2270,00грн та витрати на правничу допомогу адвоката 5000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.02.2021 між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 від 17.02.2021, за умовами якого ДП "Куп`янське лісове господарство" зобов`язалось поставити ТОВ "Еколіс" лісоматеріали (товар), які по якістю деревини повинні відповідати вимогам чинних стандартів. Однак, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №17/02 від 17.02.2021, а саме: у зв`язку з тим, що 09.06.2021 ДП "Куп`янське лісове господарство" не відвантажило ТОВ "Еколіс" партію необробленої деревини "Круглі лісоматеріали Сосна звичайна (PINS), класу якості В", на підставі повідомлення (телефонограми) від 07.06.2021 про готовність партії товару, оформленого відповідно до п.п. 2.2., 2.8. цього договору, позивач поніс витрати (реальні збитки) у розмірі 19960,00грн, які складаються з витрат по оплаті холостого пробігу автотранспорту перевізника ФОП Іваненко І.М. в сумі 13840,00грн та витрат з оплати послуг Харківської торгово-промислової палати, пов`язаних із складанням експертного висновку з визначення фактичного стану лісоматеріалів, поданих для відбору для завантаження за проміжною ТТН-ліс серії ХРБ №142340 від 09.06.2021 в сумі 6120,00грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.12.2021 у справі №922/3642/21 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 19960,00грн та витрати по сплаті судового збору 2270,00грн.

Приймаючи вказане рішення, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення п. 1.5 договору купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 від 17.02.2021 не передав для завантаження позивачу лісоматеріали належної якості, у зв`язку з чим позивачем понесено витрати на оплату послуг перевезення товару (холостий пробіг) та за проведення незалежної експертизи (складення експертного висновку №76-ИМ), якою було встановлено неналежний стан наданих відповідачем до завантаження лісоматеріалів, загальний розмір витрат складає 19960,00грн. Із наданих позивачем матеріалів судом встановлено наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданою такими діями шкоди, а також розмір витрат (реальних збитків), відтак, за висновком суду, позивачем свої вимоги доведено належними та допустимими доказами, що є підставою для задоволення позову.

Крім того, враховуючи, що позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та будь-яких інших доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції відзначив про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00грн.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, ДП "Куп`янське лісове господарство" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2021 у справі №922/3642/21 та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі, відповідач вказує про неповне з`ясування господарським судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, вважає оскаржуване рішення місцевого суду таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав:

- суд першої інстанції, досліджуючи умови укладеного між сторонами договору купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 від 17.02.2021, безпідставно не взяв до уваги п. 5.3 договору, яким передбачено, що в разі затримки або не передачі товару продавець повинен повернути кошти, які були сплачені за товар покупцем, що мало місце у даній справі;

- також, місцевим судом не надано належної правової оцінки тим обставинам, що позивач після отримання повідомлення відповідача про можливість відвантаження товару, прибув на склад ДП "Куп`янське лісове господарство" і отримав товар, що підтверджується товарно-транспортною накладною серії ХРБ №142340; при цьому, за умовами п. 3.7 договору, в разі виявлення неякісного товару повинен бути складений акт за підписами представників обох сторін, однак, такий акт між сторонами не оформлювався та в матеріалах справи відсутній;

- крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за червень 2021 року між сторонами вбачається, що відповідач повернув позивачу кошти за повернутий товар, від приймання якого покупець відмовився;

- на думку апелянта, позивачем не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема в діях відповідача відсутня протиправна поведінка зважаючи на те, що віднесення деревини до категорії "В", на відміну від раніше діючої національної, класифікація за європейською системою, яка діє в Україні з січня 2019 року, базується не на призначенні асортиментів, а на розмірі та якості колод;

- посилання позивача на невідповідність деревини класу категорії "В", на думку скаржник, не може підтверджуватися наданим позивачем експертним висновком, при цьому, з клопотанням про проведенням судової експертизи у цій справі жодна зі сторін не зверталася;

- з огляду на викладене відповідач вважає, що в його діях відсутній склад цивільного правопорушення, що, в свою чергу, унеможливлює застосування до нього санкцій у вигляді відшкодування шкоди позивачеві.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2022 для розгляду апеляційної скарги у справі сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 апеляційну скаргу ДП "Куп`янське лісове господарство" залишено без руху; встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати суду: докази направлення апеляційної скарги позивачу відповідно до вимог ст. 259 ГПК України (опис вкладення у цінний лист).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Куп`янське лісове господарство" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2021 у справі №922/3642/21; встановлено учасникам справи строк до 22.02.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження; розгляд апеляційної скарги у справі №922/3642/21 ухвалено розпочати з 23.02.2022 без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що ціна позову у даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (19960,00грн), суд апеляційної інстанції розглядає дану справу за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.

На час ухвалення цієї постанови клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження до Східного апеляційного господарського суду не надходили.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та у встановлений строк не направив його до суду.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 та ч. 8 ст. 252 ГПК України, у разі здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами, досліджує докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судове засідання не проводиться.

Апеляційним судом було створено належні умови для ознайомлення учасників справи з її рухом шляхом надсилання копій процесуальних документів. Додаткових письмових пояснень, інших, ніж викладені в апеляційній скарзі, відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень сторони до суду не надсилали, про неможливість викласти їх письмово та необхідність надати додаткового часу не заявляли.

Колегія суддів також зазначає, що з урахуванням положень Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-IX), від 18.04.2022 №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-IX), від 17.05.2022 №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-IX), від 12.08.2022 №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-IX) Східний апеляційний господарський суд здійснює розгляд справи №922/3642/21 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за результатами проведення електронного аукціону 17.02.2021 між Державним підприємством "Куп`янське лісове господарство", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еколіс", як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 (надалі - договір), за умовами якого продавець зобов`язався передати, а покупець прийняти та оплатити товар, а саме - шКруглі лісоматеріали Сосна звичайна (PINS) класу якості в діаметру 10-14 см, довжиною 2,0-4,0 м загального об`єму 200 куб.м. на загальну вартість 69000,00грн.

За умовами п. 2.2 договору, по факту готовності партії товару, продавець надає покупцеві повідомлення про готовність товарної партії та запрошення на відбір товару (до відвантажування).

Повідомлення про готовність партії товару та запрошення на відбір товару здійснюється продавцем шляхом направлення покупцю телефонограми, факсу, електронного листа, поштового листа тощо (п. 2.8 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору приймання товару по кількості і якості здійснюється у відповідності з вимогами Інструкції про порядок приймання лісопродукції по кількості і якості - П-6, П-7; ДСТУ 4020-2-2001, ДСТУ EN 1315-1-2001, ДСТУ EN 1315-2-2001, ДСТУ EN 1316-1-2005, ДСТУ EN 1316-2:2005, ДСТУ EN 1316-3:2005, ДСТУ ENV 1927-1:2005, ДСТУ ENV 1927-2:2005, ДСТУ ENV 1927-3:2005.

Згідно п. 3.4 договору датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки вважається дата товарно-транспортної накладної.

Перехід права власності на товар відбувається з моменту відвантаження придбаного товару відповідно до умов цього договору (п. 3.5. договору).

Як встановлено судом, у відповідності до п. 2.8 договору Державне підприємство "Куп`янське лісове господарство" телефонограмою від 07.06.2021 повідомило ТОВ "Еколіс" про готовність товару за договором №17/02 від 17.02.2021 для відвантаження та про необхідність прибуття покупця до структурного підрозділу "Сеньківське лісництво" 09.06.2021 для завантаження.

ТОВ "Еколіс" після отримання повідомлення продавця 09.06.2021 було організовано та подано на завантаження два вантажних транспортних засоби до структурного виробничого підрозділу "Сеньківське лісництво", шляхом залучення перевізника ФОП Іваненко І.М., на підставі договору №01/04-2021 на надання послуг з автомобільного перевезення від 01.04.2021.

Однак, як вказує позивач, відвантаження товару та його передача продавцем не відбулось внаслідок встановлення покупцем факту невідповідності якості наданої до відбору лісопродукції умовам договору та класів якості по ДСТУ ENV 1927-2:2005, що підтверджується Експертним висновком Харківської торгово-промислової палати №76-ИМ від 09.06.2021.

У зв`язку з неналежним виконанням ДП "Куп`янське лісове господарство" договірних зобов`язань щодо поставки якісної необробленої деревини ТОВ "Еколіс" понесло витрати (реальні збитки) у розмірі 19960,00грн, які складаються з витрат по оплаті холостого пробігу автотранспорту перевізника ФОП Іваненко І.М. у сумі 13840,00грн та витрат з оплати послуг Харківської торгово-промислової палати, пов`язаних із складанням експертного висновку з визначенням фактичного стану лісоматеріалів, поданих до відбору завантаження в сумі 6120,00грн.

З огляду на наведене, позивач з метою захисту, на його думку, порушених прав та охоронюваних законом інтересів звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 19960,00грн витрат (реальних збитків).

Як вже зазначалось, Господарським судом Харківської області 22.12.2021 ухвалено оскаржуване рішення у справі №922/3642/21, яким позов задоволено повністю з підстав, зазначених вище.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до приписів п. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У справі, яка розглядається, предметом спору є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача витрат (реальних збитків) в розмірі 19960,00грн, які позивач поніс у зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань з поставки лісоматеріалів належної якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до приписів ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст.ст. 626 - 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли внаслідок виконання договірних зобов`язань щодо купівлі-продажу необробленої деревини за договором №17/02 від 17.02.2021.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Аналогічна правова норма міститься у ст. 265 ГК України.

Предметом поставки можуть бути, зокрема, продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом (ст. 266 ГК України).

Згідно зі ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Статтею 675 ЦК України встановлено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Як передбачено у п. 3.7 договору, в разі, якщо при прийманні-передачі товару на складі продавця покупець виявить неякісний товар, розходження по кількості товару між фактично наявним і зазначеним в товаросупровідних документах обсягах, складається акт за підписами представників обох сторін в двох екземплярах по одному для кожної із сторін.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що учасники справи, інші особи, зацікавлені у певному результаті розгляду справи, можуть надавати показання свідка і можуть бути допитані судом в якості свідків, який оцінює ці докази у сукупності з іншими відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 88 ГПК показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

До матеріалів справи позивачем долучено нотаріально засвідчену заяву свідка ОСОБА_1 від 01.11.2021, в якій останнім викладено свої показання, зокрема підтверджено, що ОСОБА_1, діючи на підставі довіреності від 16.04.2021, виданої ТОВ "Еколіс" прибув 09.06.2021 до пункту навантаженя структурного підрозділу ДП "Куп`янське лісове господарство" за адресою: Сеньківське лісництво Куп`янського району Харківської області, де був також залучений перевізник - ФОП Іваненко І.М. з поданим для завантаження автомобілем Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом НОМЕР_2 та маніпулятором КАМАЗ НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 Представником ДП "Куп`янське лісове господарство" до відбору лісопродукції та її подальшого відвантаження на користь ТОВ "Еколіс" було надано партію товару лісоматеріалів, загальним об`ємом 11,648 куб.м., за проміжною ТТН-ліс серії ХРБ №142340 від 09.06.2021, що згідно умов договору, укладеному між ТОВ "Еколіс" та ДП "Куп`янське лісове господарство", повинна відповідати стандарту - шКруглі лісоматеріали Сосна звичайна (PINS) класу якості "В". Після огляду та перевірки стану якості запропонованої партії товару до відбору, представником позивача було встановлено, що лісопродукція не відповідає класу якості "В" та відповідним стандартам, у зв`язку із чим запропоновано представнику ДП "Куп`янське лісове господарство" надати іншу партію лісоматеріалів. Від складання акту з відображеними в ньому претензіями по якості товару або в наданні іншої партії лісопродукції до відбору представник ДП "Куп`янське лісове господарство" відмовився. Після виклику поліції працівниками Куп`янського РВН ГУНП в Харківській області було складено протокол огляду місця події та тимчасово вилучено спірну лісопродукцію до відкритого штрафмайданчику Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Харківська, 14, м.Куп`янськ, Харківської області куди і прибув експерт Харківської торгово-промислової палати Башкатов Є.О. для складення експертного висновку.

Так, провідним експертом сектору експертизи відділу експертизи та сертифікації походження товарів Харківської торгово-промислової палати Башкатовим Є.О. на підставі заявки замовника ТОВ "Еколіс" був складений Експертний висновок №76-ИМ від 09.06.2021, яким встановлено, що оглянуті лісоматеріали круглі мають нездорові (гнилі) сучки, пошкодження комахами, гнилизну, кривизну, плями та тріщини, і не відповідають критеріям класу якості "В" згідно ДСТУ ENV1927-2:2005 "Лісоматеріали круглі хвойні. Класифікація за якістю. Частина 2. Сосна".

Як вже зазначалось раніше, за умовами договору купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 від 17.02.2021 сторони визначили, що кількість і якість товару має відповідати у тому числі вимогами ДСТУ ENV 1927-3:2005.

У свою чергу відповідачем у встановленому законом порядку не було спростовано обставини, які повідомлені позивачем. Доказів поставки для завантаження позивачу товару належної якості, який би відповідав критеріям класу якості "В" згідно ДСТУ ENV1927-2:2005, що передбаченого умовами договору купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 від 17.02.2021 до матеріалів справи не надано.

З матеріалів справи вбачається, що за укладеним між ТОВ "Еколіс" та ФОП Іваненко І.М. договором №01/04-2021 від 01.04.2021 та підписаним між сторонами актом від 09.06.2021 за надані послуги з перевезення лісоматеріалів ТОВ "Еколіс" було сплачено 13840,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №1884 від 15.06.2021 (а.с. 15-16, 18, 31, т.1).

Також, за проведення незалежної експертизи для визначення фактичного стану лісоматеріалів позивачем за платіжними дорученням №1863 від 10.06.2021 було сплачено 6120,00грн (а.с.30, т.1).

Як зазначає позивач, вказані витрати він був вимушений понести саме у зв`язку з тим, що ДП "Куп`янське лісове господарство" відповідно до п.п. 2.2., 2.8. договору направило йому повідомлення (телефонограму) від 07.06.2021 про готовність партії товару, однак, після прибуття працівників позивача 09.06.2021 на місце завантаження відповідач не відвантажив товар (оброблену деревину) належної якості, який би відповідав критеріям класу якості "В" згідно ДСТУ ENV1927-2:2005, що передбачено умовами договору купівлі-продажу необробленої деревини №17/2 від 17.02.2021 та самим повідомлення від 07.06.2021 про готовність партії товару.

Дослідивши зазначені обставини справи та оцінивши доводи сторін, колегія суддів виходить з наступного

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Згідно з ч. 3 ст. 216 ГК України, господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими, зокрема, потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 225 ГК України при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

В даному випадку, позивачу необхідно довести належними та допустимими доказами факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника. Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Проаналізувавши вищенаведені норми діючого законодавства, колегія суддів зазначає, що відшкодування збитків є заходом цивільно-правової відповідальності та його застосування можливе лише за наявності умов відповідальності, передбачених законом.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку відповідача як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Таким чином, наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. При цьому, докази наявності таких умов повинні бути надані позивачем, оскільки, у відповідності до ст.ст. 13, 74 ГПК України, саме на нього покладений процесуальний обов`язок доказування в цій частині.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність прямого причинного зв`язку між встановленими судом порушеннями ДП "Куп`янське лісове господарство" умов договору купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 від 17.02.2021 та сплатою позивачем на користь перевізника - ФОП Іваненко І.М. 13840,00грн, які заявлені у цьому позові до відшкодування як витрати (реальні збитки) за послуги, які понесені стороною (позивачем), яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною - відповідачем.

В матеріал справи міститься акт здачі прийняття послуг від 09.06.2021 (а.с.18, т.1), який апеляційним судом визнається належним доказом понесених позивачем витрат у сумі 13840,00грн.

Так, у вказаному акті міститься найменування виконавця та замовника, також зазначені дата та маршрут перевезення, яке виконувалося, а також товар що мав перевозитись. Визначено марку автомобілів, які подавались для перевезення товару (лісоматеріалів) вантажівки Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом НОМЕР_2 та маніпулятором КАМАЗ НОМЕР_3 . В цьому акті також зафіксовано, що по прибуттю автотранспорту на місце завантаження було виявлено, що лісоматеріали не відповідають заявленій якості; при огляді лісоматеріалів на місці завантаження уповноваженою особою ТОВ "Еколіс" Кудрявцевим С.В., що діє на підставі довіреності від 16.04.2021, виявлено невідповідність соснових лісоматеріалів класу якості "В", у зв`язку з чим прийнято рішення про необхідність виклику незалежного експерта з Харківської ТПП та поліції, у зв`язку із чим завантаження лісоматеріалів скасовано. Лісоматеріали були відправлені на штрафний майданчик Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, а вантажний автомобіль та маніпулятор повернулись до місця розташування у м. Ізюм Харківської області без вантажу (холостий пробіг).

Виконавцем здійснено наступний розрахунок вартості холостого пробігу вантажного автомобіля Volvo та маніпулятора КАМАЗ, на підставі фактичного пробігу автотранспорту в обидва кінця заявленого маршруту:

- автомобіль Volvo НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 пробіг 180 км * 33 грн. за 1км = 5940,00грн;

- автомобіль КАМАЗ НОМЕР_3 пробіг 180 км * 35 грн. за 1км = 6300,00грн.

За оцінкою апеляційного суду, вказаний акт від 09.06.2021 підтверджує обставини, які стосуються надання транспортних послуг, що замовлялись позивачем для перевезення лісоматеріалів за укладеним між позивачем та відповідачем договором купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 від 17.02.2021.

Зазначений акт також відповідає вимогам до первинних документів, що мають складатися на підтвердження господарських операцій, вимоги до яких встановлені ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зважаючи на те, що він містить дані, які дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції зі сторони замовника та виконавця, а також всі інші необхідні реквізити первинного документа.

Наявні у справі товарно-транспортна накладна серії ХРБ № 142340 від 09.06.2021, рахунок №2 від 09.06.2021 та платіжне дорученням №1884 від 15.06.2021 належним чином підтверджують ті обставини, що позивачем було узгоджено з перевізником маршрут перевезення, товар, що мав перевозитись перевізником, розміру плати за перевезення, а також фактичне надання послуг (холостий пробіг) за договором №01/04-2021 на надання послуг з автомобільного перевезення від 01.04.2021 та оплата позивачем таких послуг в повному обсязі.

Як вже зазначалось раніше, після прибуття представників позивача до місця завантаження, яке було визначено відповідачем в повідомленні про готовність до відвантаження, представниками ТОВ "Еколіс" візуальним оглядом товару було виявлено невідповідність лісоматеріалів критеріям класу якості "В" та замовлено проведення незалежної експертизи.

Водночас, за проведення експертизи для визначення фактичного стану лісоматеріалів позивачем за платіжними дорученням №1863 від 10.06.2021 було сплачено 6120,00грн (а.с.30, т.1).

Колегія суддів вважає, що зазначені вище витрати позивача на послуги перевезення та проведення незалежної експертизи лісоматеріалів на загальну суму 19960,00грн є саме вартістю додаткових послуг, які понесені стороною (позивачем), яка зазнала таких витрат (реальних збитків) внаслідок порушення зобов`язання другою стороною - відповідачем.

При цьому, судова колегія вважає, що у даному випадку протиправна поведінка відповідача полягає у тому, що останній, уклавши з позивачем договір купівлі-продажу та направивши йому повідомлення (телефонограму) від 07.06.2021 про готовність партії товару до відвантаження (відповідне запрошення), не здійснив поставку товару належної якості, який би відповідав критеріям класу якості "В" згідно ДСТУ, що передбаченого умовами договору купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 від 17.02.2021, на який розраховував позивач та для транспортування якого ним було замовлено послуги перевезення та відповідну експертизу.

Щодо розміру витрат (реальних збитків), судом встановлено, що в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують здійснення позивачем оплат за платіжними дорученнями №1884 від 15.06.2021 та №1863 від 10.06.2021 на загальну суму 19960,00грн за послуги перевезення (холостий пробіг) та за проведення експертизи.

Вищезазначені витрати (реальні збитки) були понесені позивачем саме у зв`язку з укладенням спірного договору та виявленням порушення відповідачем умов спірного договору в частині поставки товару (лісоматеріалів) належної якості.

Як вже зазначалось, обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов спірного договору підтверджуються матеріалами справи та не спростовані останнім ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення місцевого суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме протиправна поведінка відповідача стала підставою для понесення позивачем витрат (реальних збитків) у вигляді оплати послуг перевезення (холостий пробіг) та за проведення експертизи, сплачених для виконання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 від 17.02.2021, умови якого відповідачем належним чином не виконані.

Колегія суддів не приймає до уваги аргументи відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі щодо відсутності в матеріалах справи складеного відповідно до п. 3.7. договору акту про виявлення неякісного товару за підписами представників обох сторін, оскільки: по-перше, в письмових показаннях свідка (представника позивача) міститься пояснення про те, що представник відповідача від оформлення такого акту на місці завантаження відмовився; по-друге, в процесі розгляду справи судом першої інстанції відповідачем такі доводи не наводились та обставини постачання лісоматеріалів неналежної якості взагалі не ставились під сумнів; про порушення порядку відбору товару та його оформлення відповідач заявив лише апеляційному суду, однак, викладених експертом ТПП висновків останнім не спростовано.

Відповідачем також не надано до матеріалів альтернативного (власного) акту, складеному у відповідності до п. 3.7. договору, в якому було б зафіксовано факт поставки лісоматеріалів належної якості.

Доводи апеляційної скарги про відсутність вини відповідача у понесенні позивачем збитків, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2 ст. 86 ГПК України).

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, хоча і є обов`язковими для застосування на всій території України, проте ці документи у разі їх надання суду у судовому процесі учасником справи в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, є доказами в розумінні ст. 73 ГПК України, які відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 86 та ст. 104 ГПК України не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу. Суд в кожному конкретному випадку, виходячи з обставин справи оцінює ці докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

Як було встановлено судом під час розгляду даної справи, на виконання п.п. 2.2., 2.8. договору купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 від 17.02.2021 відповідачем було повідомлено позивача про готовність продукції до відвантаження та про необхідність представника позивача прибути до Сеньківського лісництва для завантаження лісоматеріалів, однак, всупереч умовам цього договору відповідач не відвантажив позивачу партію товару (лісоматеріалів), яка б відповідала класу якості "В" та відповідним стандартам, що підтверджується наданим позивачем Експертним висновком Харківської торгово-промислової палати №76-ИМ від 09.06.2021.

Як наслідок, це призвело до того, що позивач поніс витрати (реальні збитки) у розмірі 19960,00грн, які складаються з витрат по оплаті послуг перевезення (холостого пробігу) на суму 13840,00грн та витрат з оплати послуг Харківської ТПП щодо складання експертного висновку на суму 6120,00грн. При цьому, факт надання та оплата позивачем послуг перевезення та проведення експертизи підтверджується матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції враховує, що долучений до матеріалів справи Експертний висновок Харківської ТПП №76-ИМ від 09.06.2021 відповідає вимогам Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та належним чином підтверджує той факт, що передані відповідачем на відвантаження лісоматеріали не відповідали класу якості "В", відповідним стандартам та умовам договору.

Зокрема, з наданого висновку вбачається, що оглянуті експертом лісоматеріали круглі мають нездорові (гнилі) сучки, пошкодження комахами, гнилизну, кривизну, плями та тріщини, і не відповідають критеріям класу якості "В" згідно ДСТУ ENV1927-2:2005.

Колегія суддів у даному випадку застосовує стандарт доказування "вірогідності доказів", який на відміну від достатності доказів підкреслює необхідність зіставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач.

Суд враховує, що відповідачем до матеріалів справи не надано будь-яких належних та допустимих у розумінні ст.ст. 76 - 77 ГПК України доказів (власного висновку експертизи, або інших документів, сертифікатів якості, тощо) на підтвердження того, що поставлені лісоматеріали відповідали критеріям класу якості "В" згідно ДСТУ.

Також, в ході розгляду спору як у суді першої інстанції, так і при апеляційному перегляді справи відповідачем не було заявлено клопотання про призначення судової експертизи для підтвердження того, що ДП "Куп`янське лісове господарство" передало позивачу товар належної якості.

При цьому, доводи апелянта про відсутність його вини у заподіянні витрат (реальних збитків) позивачу, є неспроможними, оскільки в матеріалах справи відсутнє будь-яке документальне підтвердження того, що відповідач передав позивачу товар належної якості.

Що стосується посилання відповідача на те, що останній у відповідності до умов договору повернув позивачу кошти за непоставлені лісоматеріали, то колегія суддів зазначає, що обов`язок продавця з повернення покупцю коштів відповідно до п. 5.3. договору є договірним зобов`язанням, яке ґрунтується на умовах укладеного між правочину купівлі-продажу. У той же час, предметом спору у даній справі є недоговірне (деліктне) зобов`язання, яке виникло у зв`язку з неправомірними діями відповідача (порушення умов договору) і ґрунтується на заподіянні позивачу витрат (реальних збитків).

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 23.01.2018 року у справі № 753/7281/15-ц.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що дії відповідача з повернення коштів з попередньої оплати за лісоматеріали не спростовують наявності вини в діях ДП "Куп`янське лісове господарство" щодо поставки позивачу неякісного товару, а додатково підтверджують той факт, що у відповідача був відсутній товар належної якості для виконання умов договору купівлі-продажу необробленої деревини №17/02 від 17.02.2021 та його поставки позивачу.

Враховуючи встановлені вище обставини у цій справі, зокрема те, що позивачем було вчинено ряд дій (після отримання від відповідача повідомлення про готовність товару до відвантаження для виконання умов договору було замовлено транспортні послуги для перевезення зазначеного вантажу, а після візуального огляду лісоматеріалу було виявлено недоліки та замовлено проведення експертизи для встановлення якості лісоматеріалу), котрі спрямована на конкретний результат - отримання у власність необробленої деревини належної якості - відповідно до умов договору, колегія суддів вважає, що невиконання відповідачем умов договору в частині необхідності поставки товару належної якості призвело до безрезультатної втрати позивачем грошових коштів в сумі 19960,00грн.

Відтак, оскільки позивач витратив грошові кошти саме з метою виконання умов договору та для купівлі лісоматеріалів належної якості, то у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору - це завдало позивачу реальних збитків у формі втрати грошових коштів без досягнення конкретного результату - отримання товару у власність.

Отже, оплачені позивачем послуги перевезення (холостого пробігу) та проведення експертизи після укладення договору у розмірі 19960,00грн є реальними збитками у розумінні ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, які завдані саме неналежним виконанням відповідачем умов договору та які піддягають відшкодуванню останнім.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем доведено безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями відповідача і збитками, заявленими до стягнення, та їх розмір. З огляду на викладене, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позовні вимоги про стягнення витрат (реальних збитків) у розмірі 19960,00грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору у цій справі.

Оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ДП "Куп`янське лісове господарство" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2021 у справі № 922/3642/21 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Куп`янське лісове господарство" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2021 у справі №922/3642/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2021 у справі №922/3642/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя В.В. Лакіза

Суддя О.В. Плахов