ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року Справа № 903/573/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Саврій В.А. , суддя Дужич С.П.

учасники справи в судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськзелентрест" на рішення Господарського суду Волинської області, ухвалене 07.11.2022 суддею Дем`як В.М. у м. Луцьк (повний текст рішення складено 23.11.2022) у справі № 903/573/22

за позовом Комунального підприємства "Міськзелентрест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард"

про зобов`язання виконати умови договору в натурі

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Міськзелентрест» звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ КАРД» у якому просить:

-зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ КАРД» виконати в натурі умови договору поставки нафтопродуктів №ГЗТ-400/21 від 01.10.2021 та договору поставки нафтопродуктів №ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 та поставити КП «Міськзелентрест» за договором поставки нафтопродуктів №ГЗТ-400/21 від 01.10.2021 620 літрів бензину А-92 та 365 літрів дизельного пального за договором поставки нафтопродуктів № ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 10570 літрів бензину А-92 та 30075 літрів дизельного пального, а всього 11190 літрів бензину А-92 та 30440 літрів дизельного пального в порядку та на умовах визначених договорами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договорів поставки нафтопродуктів №ГЗТ-11/22 від 13.01.2022, №ГЗТ-400/21 від 01.10.2021, в частині своєчасної поставки товару.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 07.11.2022 у задоволенні позовних вимог КП "Міськзелентрест" відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем підтверджено факт настання форс-мажорних обставин (бойових дій на території України, внаслідок яких знищені запаси пального), що призвело до ускладення/неможливості виконання зобов`язань по договорам поставки пального/нафтопродуктів з причин, які не залежать від волі сторін. Керуючись умовами договору відповідач надіслав позивачу повідомлення про розірвання договору, а відтак договори вважаються розірваними по спливу 7 календарних днів з моменту повідомлення про розірвання. За таких обставин правові підстави для задоволення позову відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 07.11.2022 по справі № 903/573/22 та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити у повному обсязі.

Аргументуючи доводи скарги вказує, що паливно-мастильні матеріали відносяться до речей, які визначені родовими ознаками, а відтак є замінними. Тому доводи відповідача про знищення в березні-квітні 2022 року палива, яке було предметом закупівлі, не відповідає дійсності. Разом з цим на даний час в мережі заправок "WOG" знято всі ліміти на відпуск будь-якого виду пального, що свідчить про можливість виконання договору відповідачем. Окрім цього, в процесі розгляду справи позивачем було подано заяву про зміну предмета позову шляхом доповнення позовними вимогами про визнання недійсними односторонніх правочинів відповідача щодо розірвання договорів поставки нафтопродуктів. Стосовно вказаної заяви судом допущено процесуальне порушення, а саме - не винесено ухвали ні про її задоволення, ні про її повернення. Вищевказане призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів скаржника заперечує. Зазначає, що під час проведення тендерних закупівель ТОВ "Вест Кард" надавались документи в підтвердження якісних та інших кваліфікаційних критеріїв нафтопродуктів. Зокрема, дизельне пальне виробництва ВАТ "Мозирський НПЗ", р-ка Білорусь та бензин автомобільний А-92 виробництва ПАТ "Укртатнафта" Кременчуцький НПЗ. Внаслідок військової агресії російської федерації та запровадження воєнного стану в Україні було заборонено здійснення валютних операцій з юридичними особами р-ки Білорусь, що унеможливило закупівлю пального через імпортерів у ВАТ "Мозирський НПЗ". Внаслідок ракетних ударів були знищені запаси вказаного пального на нафтобазах, які закуплялись до 24.02.2022, а також припинилась робота Кременчуцького НПЗ. Таким чином, ведення бойових дій на території України призвело до знищення запасів пального та неможливості його повторної закупівлі. Вказані обставини підтверджені як листом Торгово-промислової палати від 28.02.2022 так і висновком від 25.04.2022 року, складеним відносно діяльності ТОВ "Вест Кард". Отже, настання форс-мажорних обставин належним чином підтверджено, що в свою чергу надавало право відповідачу на розірвання договорів згідно п. 8.2 останніх. Твердження апелянта про зняття будь-яких лімітів на пальне в мережі заправок "WOG" вважає безпідставним, оскільки позивач помилково ототожнює відповідача з оператором АЗК "WOG". Просить відмовити в задоволенні скарги.

В процесі розгляду апеляційної скарги апелянтом подано клопотання про зупиненння провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 903/948/22 за позовом КП "Міськзелентрест" до ТОВ "Вест Кард" про визнання правочинів недійсними. Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 19.12.2022 відкрито провадження у справі № 903/948/22 про визнання недійсними односторонніх правочинів відповідача щодо розірвання договорів поставки нафтопродуктів. Скаржник вважає, що предмети спорів у даних справах є пов`язаними, оскільки стосуються одних і тих же договорів поставки нафтопродуктів. Відповідно рішення у справі № 903/948/22 має безпосередній вплив на апеляційний розгляд у справі № 903/573/22.

Відповідачем надіслані письмові заперечення проти вказаного клопотання, в яких останній зазначає, що відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений лише об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Натомість, у даній справі вчинені відповідачем односторонні правочини про розірвання договорів відповідають їх умовам. Згідно правових висновків в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.10.2020 по справі № 910/12787/17 особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. Позивач не довів факту порушення прав та законних інтересів оспорюваними правочинами. Згідно позовної заяви позивач намагається довести той факт, що незважаючи на розірвання постачальником договорів в односторонньому порядку, зобов`язання з постачання пального є чинні. Відтак, вважає обраний позивачем спосіб захисту про визнання недійсним правочинів таким, що не має на меті захист майнового інтересу, оскільки такий майновий захист позивач здійснює саме в межах справи № 903/573/22. Просить відмовити в задоволенні заявленого клопотання.

Розглянувши клопотання скаржника про зупинення апеляційного провадження у справі № 903/573/22 судова колегія вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За умовами ч. 5 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встанолюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, обмеженістю предметом позову, тощо.

Як визначено статтею 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Виходячи з конструкції даної норми слід відмітити, що суд апеляційної інстанції повторно розглядає господарський спір в межах доказів та фактів, які існували на момент прийняття рішення судом першої інстанції. Додаткові докази можуть бути прийняті судом до уваги лише у випадку їх існування на момент розгляду справи в суді першої інстанції та з огляду на неможливість їх подання суду з об`єктивних причин.

Апелянт в заявленому до суду клопотанні посилається на розгляд іншого пов`язаного спору, провадження в якому відкрито після прийняття рішення судом першої інстанції у даній справі. Зазначений скаржником пов`язаний спір стосується визнання недійсним правочину, який в силу ст. 204 ЦК України на момент розгляду справи в суді першої інстанції був дійсним.

Вказане свідчить про те, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а відтак клопотання скаржника не підлягає задоволенню.

Судовою колегією відмічається, що представники сторін в судове засідання 09.02.2023 року не з`явились. Про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

За умовами ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту рішення.

Зважаючи, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та нез`явлення учасників справи не перешкоджає розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розглянути справу в судовому засіданні 09.02.2023 з винесенням кінцевого процесуального рішення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Волинської області від 07.11.2022 у справі № 903/573/22 залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатом проведеної процедури закупівлі UA-2021-08-26-002672-c 01.10.2021 між КП "МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ" (покупець) та ТОВ «ВЕСТ КАРД» (постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів № ГЗТ-400/21 (а.с. 7-9)

Згідно п. 1.1. договору визначено, що постачальник зобов`язується у 2021 році поставити покупцю товари зазначені в п. 1.2. договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до п. 1.2. договору передбачено, що найменування товару за Державним класифікатором товарів та послуг: ДК 021-2015:09130000-9 Нафта і дистиляти (Дизельне пальне, Бензин А-92).

Згідно п. 1.3. договору, асортимент, кількість та одиниці виміру товару (об`єм товарної партії) погоджуються сторонами в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.1. договору визначено, що ціна за одиницю виміру кількості товару встановлюється за погодженням сторін в додатку № 1, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно специфікації товару (додаток № 1 до договору), предметом поставки по договору є: Дизельне пальне - 30620,00 л. загальною вартістю 771317,80 грн., Бензин А-92 -13000,00 л. загальною вартістю 353470,00 грн.

Відповідно п. 3.1. договору встановлено, що після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару (товарної партії) шляхом підписання відповідного додатку до даного договору, постачальник надає за видатковою накладною покупцю картку(и) на пальне встановленої форми відповідного номіналу (далі по тексту картка(и) на пальне або картка(и)).

Передача покупцю карток на пальне здійснюється по місцезнаходженню офісу постачальника уповноваженій особі Покупця. Уповноважена особа покупця зобов`язана надати постачальнику довіреність на отримання товару (партії товару)

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання сторонами видаткової накладної на товар та за умови виконання п. 4.2. даного договору.

Розрахунки за товар (партію товару) покупець здійснює протягом 10 банківських днів з моменту отримання видаткової накладної на кожну окрему партію товару на підставі видаткової накладної. При цьому, моментом виконання зобов`язань покупця по оплаті товару вважається момент надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. (п. 4.2. договору)

Відповідно до п. 8.1 договору сторони прийшли до згоди про те, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (виникнення непереборної сили, яка не залежить від дії сторін, а саме: війни, військових дій, блокади, ембарго, пожежі, повені та інших стихійних лих чи сезонних природних явищ, дій інших держав, міжнародних санкцій, валютних обмежень, зміни національного законодавства, обмежень, введених органами державної влади, знеструмлення електромережі, збоїв комп`ютерних систем тощо), які роблять неможливим виконання сторонами своїх обов`язків, сторони звільняються від виконання своїх обов`язків на час дії вказаних обставин.

Пунктом 8.2 сторони визначили, що у випадку якщо дія форс-мажорних обставин продовжується більш ніж 30 днів, кожна із сторін має право на розірвання договору і не несе відповідальності за це при умові, що вона сповістила про це іншу сторону не пізніше ніж за 7 днів до дати розірвання.

Згідно з п. 8.3 договору, достатнім доказом дії форс - мажорних обставин є довідка, яка видана органами компетентними органами державної влади України або компетентними підприємствами установами, організаціями за місцезнаходженням сторони, яка піддалася дії обставин непереборної сили.

Пунктом 12.1 договору сторони визначили, що цей договір набуває сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Також за результатом проведеної процедури закупівлі UA-2021-11-29-008362-c, 13.01.2022 між КП "МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ" (покупець) та ТОВ «ВЕСТ КАРД» (постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів № ГЗТ-11/22. (а.с.32-35)

Згідно п. 1.1. договору визначено, що постачальник зобов`язується у 2022 році поставити покупцю товари зазначені в п. 1.2. договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до п. 1.2. договору встановлено, що найменування товару за Державним класифікатором товарів та послуг: ДК 021-2015:09130000-9 Нафта і дистиляти (Дизельне пальне, Бензин А-92).

Згідно п. 1.3. договору визначено, що асортимент, кількість та одиниці виміру товару (об`єм товарної партії) погоджуються сторонами в додатку № 1, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 2.1. договору, ціна за одиницю виміру кількості товару встановлюється за погодженням сторін в додатку № 1, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно специфікації товару (додаток № 1 до договору), предметом поставки по Договору є: Дизельне пальне 48895,00 л. загальною вартістю 1318698,15 грн., Бензин А-92 -15000,00 л. загальною вартістю 427350,00 грн.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару (товарної партії) шляхом підписання відповідного додатку до даного Договору, Постачальник надає за видатковою накладною покупцю картку(и) на пальне встановленої форми відповідного номіналу (далі по тексту картка(и) на пальне або картка(и)).

Передача покупцю карток на пальне здійснюється по місцезнаходженню офісу Постачальника уповноваженій особі покупця. Уповноважена особа покупця зобов`язана надати постачальнику довіреність на отримання товару (партії товару)

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання сторонами видаткової накладної на товар та за умови виконання п. 4.2. даного договору.

Розрахунки за товар (партію товару) покупець здійснює протягом 10 банківських днів з моменту отримання видаткової накладної на кожну окрему партію товару на підставі видаткової накладної. При цьому, моментом виконання зобов`язань покупця по оплаті товару вважається момент надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. (п. 4.2. договору)

Відповідно до п. 8.1 договору сторони прийшли до згоди про те, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (виникнення непереборної сили, яка не залежить від дії сторін, а саме: війни, військових дій, блокади, ембарго, пожежі, повені та інших стихійних лих чи сезонних природних явищ, дій інших держав, міжнародних санкцій, валютних обмежень, зміни національного законодавства, обмежень, введених органами державної влади, знеструмлення електромережі, збоїв комп`ютерних систем тощо), які роблять неможливим виконання сторонами своїх обов`язків, сторони звільняються від виконання своїх обов`язків на час дії вказаних обставин.

Пунктом 8.2 сторони визначили, що у випадку якщо дія форс-мажорних обставин продовжується більш ніж 30 днів, кожна із сторін має право на розірвання договору і не несе відповідальності за це при умові, що вона сповістила про це іншу сторону не пізніше ніж за 7 днів до дати розірвання.

Згідно з п. 8.3 договору, достатнім доказом дії форс - мажорних обставин є довідка, яка видана органами компетентними органами державної влади України або компетентними підприємствами установами, організаціями за місцезнаходженням сторони, яка піддалася дії обставин непереборної сили.

Пунктом 11.7 договору сторони визначили, що цей договір набуває сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.03.2022, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Дані договори підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками без будь-яких зауважень.

Матеріалами справи стверджується, що на виконання:

- умов договору № ГЗТ-400/21 від 01.10.2021 постачальником було здійснено поставку товару на загальну суму 1124787,80 грн. у т.ч. ПДВ 187464,63 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 107223, від 18 жовтня 2021 р. на загальну суму 167794,50 грн. (а.с. 11, 145, том1); № 109777, від 29 жовтня 2021 р. на загальну суму 276555,80 грн., . (а.с. 11, 146,том1); № 109797, від 29 жовтня 2021 р. на загальну суму 70772,50 грн. (а.с. 147, том1), № 120660, від 16 листопада 2021 р. на загальну суму 89928,30 грн., (а.с. 148, том1) № 122843, від 29 листопада 2021 р. на загальну суму 280274,30 грн. (а.с. 149, том1), № 133931, від 13 грудня 2021 р. на загальну суму 212832,70 грн. (а.с. 150, том1), які підписанні уповноваженими представниками сторін.

- умов договору № ГЗТ-11/22, постачальником було здійснено поставку товару на загальну суму 1746048,15 грн., що підтверджується видатковою накладною: № 2057, від 18 січня 2022 р. на загальну суму 1746048,15 грн. у т.ч. ПДВ 291008,03 грн. (а.с. 37, 151, том 1), яка підписана уповноваженими представниками сторін.

Позивачем, в свою чергу, здійснено оплату поставленого товару на суму -2496877,95, що підтверджується платіжними дорученнями за вищезазначеними договорами бензин А-92 в кількості 19870 л. та дизельне пальне в кількості 73445 л. (а.с.45-72 Том1).

11.04.2022 позивачем було отримано повідомлення відповідача про настання форс-мажорних обставин за договором в якому останній повідомив, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні». Зазначив, що дана подія має безпосередній вплив на можливість виконання ТзОВ "Вест Кард" своїх зобов`язань за договором та є такою, яка виникла після укладення Договору в результаті подій, які відповідач не міг передбачити, у зв`язку з чим не має можливості на час дії вказаних обставин виконувати свої зобов`язання за договорами. На підтвердження форс-мажорних обставин до повідомлення додано лист Торгово-промислової палати України за №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року (а.с.53-54 Т.1).

13.04.2022 позивач надіслав відповідь на повідомлення відповідача про настання форс-мажорних обставин в якій вказав, що форс-мажорні обставини звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань, проте не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань. Також звернув увагу про те, що додана до повідомлення копія листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за 32024/02.0-7.1 не є належним документом на підтвердження настання форс мажорних обставин. (а.с.56-57 Т.1).

27.05.2022 р. КП "МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ" повідомленням вих. № 428, від 27.05.2022 повторно направив ТОВ "ВЕСТ КАРД" проекти додаткових угод та акт звірки взаємних розрахунків за договором ГТЗ 11/22 від 13.01.2022 та листи від 13.04.2022 за №317, за №316 для їх погодження та підписання зі сторони відповідача. ( а.с. 203, Т.1)

20.07.2022 у відповідь на повідомлення позивача ТзОВ "ВЕСТ КАРД" надіслав відповідь за вих. № 2007-01 на адресу КП "МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ" у якому обґрунтував дію форс-мажорних обставин, причини неможливості виконання умов договору та долучив копію висновку Волинської ТПП за № 19-22/01-3/44 від 25.04.2022 яким встановлено факт ускладнення/неможливості виконання зобов`язань по договорах поставки пального/нафтопродуктів паливних карт/талонів штрих-карт з причин, що залежать від волі сторін, є непередбачуваними та невідтворними. Разом з тим, відповідач запропонував повернути КП "МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ" невикористані талони та відповідно грошові кошти за неотриманий товар. (а.с.152, Т.1) Однак, остання залишена позивачем без належного реагування.

15.08.2022 відповідач направив позивачу повідомлення за вих. № 574, за вих.№ 575 у яких вказав, що дія форс-мажорних обставин продовжується більш ніж 30 днів, на підставі п. 8.2. договорів просить розірвати договори за № ГЗТ-400/21, за № ГЗТ-11/22, та договори поставки вважати розірваним по спливу 7 календарних днів з моменту повідомлення про розірвання (а.с. 204, 206, Т.1)

Згідно з статтями 626-628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статей 525, 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Станом на 01.07.2022 позивачем не використано талони на пальне на загальну кількість 2354 шт., залишок невикористаного пального становить в сумі 1138314,20 грн, з них 1190 літрів Бензину А-92 та 30440 літрів дизельного пального, які позивач просить поставити в натурі.

Місцевим судом підставно прийнято до уваги твердження відповідача, що виконати умови договору в натурі він немає можливості через настання форс-мажорних обставин. У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено Указами Президента України: від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022. Дана подія має безпосередній вплив на можливість виконання ТзОВ "Вест кард" своїх зобов`язань за договором та є такою, яка виникла після укладення договору в результаті подій, які відповідач не міг передбачити.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Згідно п. 8.1 договору, сторони прийшли до згоди про те, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (виникнення непереборної сили, яка не залежить від дії сторін, а саме: війни, військових дій, блокади, ембарго, пожежі, повені та інших стихійних лих чи сезонних природних явищ, дій інших держав, міжнародних санкцій, валютних обмежень, зміни національного законодавства, обмежень, введених органами державної влади, знеструмлення електромережі, збоїв комп`ютерних систем тощо), які роблять неможливим виконання сторонами своїх обов`язків, сторони звільняються від виконання своїх обов`язків на час дії вказаних обставин.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс- мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Згідно з п. 8.3. договору, достатнім доказом дії форс - мажорних обставин є довідка, яка видана органами Торгової промислової палати України або організацією, на яку Урядом покладені обов`язки по ліквідації таких обставин.

Так, офіційним листом за №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року Торгово - промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини: військова агресія Російської Федерації проти України, що стала підставою для введення Указом Президента № 64 військового стану та підтвердила, що зазначені обставини, які розпочалися з 24 лютого 2022 р. та до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб за договором, окремим податковим та/або іншим зобов`язанням, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів та виконання відповідно до яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

У зв`язку з цим, відповідачем було надіслано позивачу повідомлення про настання форс-мажорних обставин за договорами за № ГЗТ-400/21 та за № ГЗТ-11/22, яке отримано відповідачем 06.04.2022.

Правлінням Національного Банку України, у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, була прийнята постанова № 18, від 24.02.2022 р. «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (надалі - Постанова № 18), згідно п.15 якої забороняється здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь. Уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: 1) з використанням російських рублів та білоруських рублів; 2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь; 3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь (п.17 постанови № 18).

Враховуючи дані обставини, запровадження в Україні воєнного стану унеможливило здійснення будь-яких валютних операцій з юридичними особами Республіки Білорусь, видаткових операцій за рахунками юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Республіки Білорусь, що в свою чергу унеможливлює також і постачання нафтопродуктів з Республіки Білорусь, в тому числі з ВАТ «Мозирський НПЗ», який є виробником предмета закупівлі.

Ведення бойових дій на території України, призвели до знищення запасів пального (в тому числі бензину А-92 та Дизельного пального), що має безпосередній вплив на можливість виконання ТзОВ "Вест Кард" своїх зобов`язань щодо постачання та відпуску зі зберігання пального.

Судом обгрунтовано не прийнято до уваги доводи позивача, що інше паливо, ніж яке є предметом позову, знаходилось на нафтобазах, по яким були ракетні удари та на яких були пожежі виходячи з такого.

Під час участі у процедурі закупівлі UA-2021-08-26-002672-c, UA-2021-11-29-008362-c відповідачем було надано позивачу повний комплект документів, з якого слідує, що закупівлю закупівля пального здійснюється ТзОВ «Вог Ресурс».

Як слідує із матеріалів справи ТзОВ «Вест Кард» письмово (лист вих. № 198, від « 01» квітня 2022) звертався до ТзОВ «Вог Ресурс» з приводу підтвердження можливості постачання пального (бензин А-92 евро 5, дизельне паливо евро-5) виробництва ВАТ «Мозирський НПЗ».

У відповідь отримано повідомлення ТзОВ «Вог Ресурс» (лист вих. № б/н, від « 04» квітня 2022) про неможливість постачання зазначеного пального. ТзОВ «Вог Ресурс» повідомив, що зберігання закупленого пального, згідно з договором зберігання № 31/12/21-1, від 31 грудня 2021 р., здійснюється ТзОВ «Грантермінал». Додатком № 1 до договору зберігання, сторони визначили наступні місця зберігання (нафтобази): м. Луцьк, вул. Єршова,1; м. Житомир, вул. Корольова,173; м. Дубно, вул. Страклівська,18а. Водночас, у зв`язку запровадженням на території України воєнного стану та ведення бойових дій, зазначені вище нафтобази були піддані ракетним ударам. Як наслідок майно нафтобаз, в тому числі нафтопродукт виробництва ВАТ «Мозирський НПЗ», який знаходився на зберіганні, був повністю знищений, що підтверджується актами про пожежі та довідками щодо кількості пального, яке зберігалось на нафтобазах до здійснення ракетних ударів по нафтобазах (а.с.184-198 Т1).

Отже судом встановлено та досліджено, що ведення бойових дій на території України, призвели до знищення запасів пального (в тому числі бензину А-92 та дизельного пального) відповідно, що має безпосередній вплив на можливість виконання ТзОВ "Вест Кард" своїх зобов`язань щодо постачання та відпуску зі зберігання пального.

Також настання форс-мажорних обставин за договором підтверджується висновком № 19-22/01-3/44, від 25.04.2022 Торгово-промислової палати, яким встановлено факт ускладнення/неможливості виконання зобов`язань по договорам поставки пального/нафтопродуктів партіями з використанням паливних карт/талонів (штрих-карт) з причин, що не залежать від волі сторін, є непередбачуваними та невідворотними (а.с.155-159 Т1).

Твердження апелянта про зняття будь-яких лімітів на пальне в мережі заправок "WOG" з 01.07.2022 і, як наслідок, відсутність перешкод у виконанні зобов`язань відповідачем, суд вважає безпідставним, оскільки позивач помилково ототожнює відповідача з оператором АЗК "WOG".

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у випадку якщо дія форс-мажорних обставин продовжується більш ніж 30 днів, кожна із сторін має право на розірвання договору і не несе відповідальності за це при умові, що вона сповістила про це іншу сторону не пізніше ніж за 7 днів до дати розірвання.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч 2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Судом встановлено, що повідомлення про настання форс-мажорних обставин за договором отримане позивачем 06 квітня 2022, що підтверджується відміткою позивача на копії повідомлення.

У зв`язку з тим, що дія форс-мажорних обставин продовжувалася більш ніж 30 днів, відповідач на підставі п. 8.2 договору, направив позивачу повідомлення за вих. № 574, за вих.№575 від 15.08.2022 про розірвання договору (а.с.204,206, Т.1), які позивачем отримано 23.08.2022. За умовами повідомлення договори вважаються припиненим/розірваним по спливу 7 календарних днів з моменту повідомлення про розірвання, тобто з 31.08.2022 договори є розірваними, а зобов`язання сторін припиненими.

Також в даних повідомленнях відповідач вказав, що кошти за непоставлене пальне, будуть повернуті позивачу шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача.

Отже, захист прав позивача в даному випадку може бути здійснено шляхом застосування положень ст. 1212 ЦК України.

Твердження скаржника про неможливість одностороннього розірвання договорів з огляду на закінчення строку їх дії суд вважає помилковим. За умовами ст. 631 ЦК України, ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Як стверджується матеріалами справи, станом на дату вчинення повідомлення про розірвання договорів зобов`язання, що виникли на їх основі, не були виконані в повному обсязі. Виходячи з того, що поставка пального відбувається протягом 1 року з моменту отримання карток на пальне, кінцевим строком дії договору № ГТЗ-400/21 є 13.12.2022, а договору № ГТЗ-11/22 відповідно 18.01.2023 року. Отже розірвання договорів вчинено в межах їх дії.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

З огляду на вище викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, та правомірно відмовив у позові.

Стосовно викладених скаржником процесуальних порушень шодо заяви про зміну предмета позову, судовою колегією відмічається, що розгляд даної заяви здійснено місцевим судом в засіданні 10.10.2022. Відповідно до мотивувальної частини ухвали суду від 10.10.2022 суд дійшов висновку, що за змістом поданої заяви позивачем фактично змінено предмет та підстави позову, а тому правові підстави для її задоволення відсутні. При цьому в резолютивній частині даної ухвали судом не вирішено питання про повернення останньої в порядку ст. 174 ГПК України. Разом з цим, матеріали справи свідчать, що таке повернення реалізовано судом в ухвалі від 08.12.2022. З даного приводу судова колегія зауважує, що дійсно таке процесуальне порушення має місце, однак останнє не призвело до неправильного вирішення справи, а тому в силу ст. 277 ГПК України не може бути підставою для скасування рішення.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Волинської області від 07.11.2022 року відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не обгрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України понесені апелянтом судові витрати залишаються за ним.

З огляду на вимоги ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення зазначеної постанови одночасно є дата складення її повного тексту.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськзелентрест" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Волинської області від 07 листопада 2022 року у справі №903/573/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №903/573/22 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "21" лютого 2023 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.