ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"15" лютого 2023 р. Справа № 918/996/15

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Грязнов В.В.

судді Філіпова Т.Л.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року в справі №918/996/15 (суддя Пашкевич І.О.)

за позовом Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Фізичної особи-підприємця Гавки Георгія Дмитровича

про стягнення боргу в сумі 353 824 грн 56 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року по справі №918/996/15 за позовом Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі - Позивач) до Фізичної особи-підприємця Гавки Георгія Дмитровича (надалі - Відповідач) про стягнення боргу в сумі 353 824 грн 56 коп., задоволено заяву про затвердження мирової угоди у справі № 918/996/15. Затверджено укладену між сторонами мирову угоду в справі №918/996/15 в редакці, зазначеній в резолютивній частині даної ухвали.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, Відповідач, 7 лютого 2023 року звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати. Також, Відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали від 29 жовтня 2015 року та заяву про зупинення дії постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мічуди Є.В. про арешт коштів боржника від 25 січня 2023 року ВП №52675676 та про розшук майна боржника від 25 січня 2023 року.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 918/996/15 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., судді Грязнова В.В., судді Філіпової Т.Л..

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду від 7 лютого 2023 року витребувано від Господарського суду Рівненської області належним чином оформлені матеріали справи №918/996/15.

10 лютого 2023 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №918/996/15.

Відповідно до частини 3 статті 261 та часттини 3 статті 262 Господасрького процесуального кодексу України, питання про відкриття апеляційного провадження у справі або про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до приписів частини першої статті 256 Господасрького процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У частині 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 261 Госпордарського процесуального кодексу України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з Єдиного реєстру судових рішень, оскаржувана ухвала була постановлена Господарським судом Рівненської області 29 жовтня 2015 року, зареєстрована - 30 жовтня 2015 року, оприлюднена - 4 листопада 2015 року.

Процесуальний закон, чинний на момент ухвалення оскаржуваного рішення (стаття 93 Господасрького процесуального кодексу України), встановлював 10-ти денний строк на оскарження рішення суду першої інстанції, який обраховувався з дня його оголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня підписання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга Відповідача у даній справі до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла 7 лютого 2023 року, тобто, із пропуском строку на оскарження судового рішення більше, ніж на 7 років.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при вирішенні процесуальних питань, пов`язаних із рухом апеляційної скарги Відповідача, застосуванню підлягає процесуальний закон, чинний на момент вчинення судом відповідної процесуальної дії. Оскільки апеляційну скаргу у даній справі було подано з пропуском річного строку, передбаченого частиною 2 статтею 261 Господасрького процесуального кодексу України, вказане свідчить про те, що єдиною підставою для поновлення скаржниці відповідного строку, є факт її неповідомлення про розгляд даної справи (у своєму клопотанні про поновлення строку Відповідач покликається саме на цю обставину).

Таж дослідивши вказаний довід апелянта суд апеляційної інстанції констатує наступне.

Колегія суддів наголошує, що значний та суттєвий пропуск Відповідачем строку на апеляційне оскарження ухвали суду в даній справі (більше 7 років), вимагає від скаржника наведення суттєвих та незаперечних аргументів, які би підтверджували факт його неповідомлення про розгляд даної справи.

Водночас, колегія апеляційного суду дослідивши матеріали справи встановила, що суд першої інстанції повідомляв Відповідача про судовий розгляд справи №918/996/15 за юридичною адресою, відомості про яку містились, саме на момент розгляду даної справи, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 23).

А саме, ухвала Господасрького суду Рівненської області від 8 вересня 2015 року по справі №918/996/15 про розгляд справи на 29 вересня 2015 року (а.с. 26) направлялася на адресу Відповідача: провулок Бригадний, будинок 7А, Рівне, 33004 (аналогічна юридична адреса зазначена Відповідачем в поданій ним апеляційній скарзі). При цьому, колегія апеляційного господарського суду наголошує на факті того, що дане повідомлення отримав Відповідач, доказом чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с 27) в котрому зазначено, що Відповідач особисто отримав повідомлення 15 вересня 2015 року.

Процедура судових повідомлень відповідала чинним на той момент нормам статтей 64 та 87 Господасрького процесуального кодексу України.

Ухвала Господарського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року також була надіслана на зазначену вище юридичну адресу Відповідача.

В той же час вже другап ухвала як і всі наступні процесуальні документи поверталися до місцевого господасрького суду із зазначенням причин не вручення "по закінченню терміну зберігання" (а.с. 29-30; 35-36; 44-45).

З даних доказів опосередковано вбачається безпідставність доводів апелянта про його неповідомлення. Більше того, вказані докази свідчать про виконання судом свого обов`язку про повідомлення сторони щодо розгляду справи. В той же час з доказів вбачається, що саме Відповідач, з невідомих причин, після отримання першої ухвали суду, перестав вчиняти дії щодо отримання судових рішень по даній справі (при цьому апеляційний господарський суд ще раз констатує факт того, що як на той момент, так і на даний час, юридична адреса апелянта залишається незмінною (провулок Бригадний, будинок 7А, Рівне).

Колегія суду наголошує на тому, що той факт, що поштовий конверт з оскаржуваним судовим рішенням повернувся від Відповідача на адресу суду першої інстанції із відміткою причини повернення: «за закінченням терміну зберігання», не спростовує факту належності повідомлення судом Відповідача про розгляд справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції додатково звертає увагу на те, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень у порядку, встановленому Законом України "Про доступ до судових рішень", було оприлюднено усі ухвали суду першої інстанції, а також, оскаржувана ухвала суду від 29 жовтня 2015 року.

Крім того, суд бере до уваги і те, що звертаючись із заявою про поновлення процесуального строку, Відповідч не зазначає обставин щодо зміни юридичної адреси чи направлення процесуальних документів на будь-яку іншу адресу, а ніж ту, яка зазачено в позовній заяві та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 23), а просто зазначає про те, що процесуальні документи йому не надсилалися, і він не був присутній в судових засіданнях.

Таким чином, з матеріалів даної справи вбачається, що судом вживалися усі необхідні заходи із повідомлення Відповідача про час та місце розгляду справи, останньому було відомо про наявність господарської справи № 918/996/15. Однак, незважаючи на наведене, Відповідач не вчиняв жодних дій, спрямованих на одержання судового рішення або ознайомлення з матеріалами справи, до лютого 2023 року.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господасрького процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України у статті 42 наділяє учасників справи певними правами та обов`язками, серед яких, зокрема, є обов`язок учасника виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі "Пономарьов проти України" визначено, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 7 липня 1989 року (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") визначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення).

Разом з тим, слід звернути увагу, що частиною 2 статтею 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" встановлено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Такі обставини свідчать про те, що пропуск апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення у даній справі зумовлений суб`єктивною процесуальною поведінкою самої сторони (апелянта), а не об`єктивними обставинами, що унеможливили дотримання передбачених Господарським процесуальним кодексом строків.

Отже, твердження Відповідача про те, що лише 2 лютому 2023 році, коли отримано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мічуди Є.В. про арешт коштів, Відповідачу стало відомо про існування судового спору в даній справі та про ухвалу суду, якою затверджено мирові угоду від 29 жовтня 2015 року, не можуть бути покладені в основу рішення суду апеляційної інстанції про поновлення Відповідачу процесуального строку на подання апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів констатує, що апеляційна скарга подана більше ніж через сім років після постановлення місцевим судом оскаржуваної ухвали.

Разом з тим апеляційний господарський суд бере до уваги і факт того, що у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції заявник не вказує, що пропуск строку на апеляційне оскарження стався внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року в справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2007 року в справі «Трух проти України»).

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу.

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

З огляду на усе вищезазначене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду, керуючись частиною 2 статтею 261 Госпоадсрького процесуального кодексу України, відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Відповідача на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року в справі № 918/996/15, оскільки звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не доведено існування передбачених статтею 261 Господарського процесуального кодексу України винятків (визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, встановлення судом апеляційної інстанції підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження саме на підставі частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України виключає необхідність застосування судом положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 234, 256, 258, 261 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги, що зазначені ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року в справі 918/996/15.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

4. Скаржнику надіслати копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з оригіналом апеляційної скарги та доданими до апеляційної скарги матеріалами.

5. Матеріали справи №918/996/15 повернути до Господарського суду Рівненської області.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена відповідно до статтей 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Філіпова Т.Л.