ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" лютого 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3312/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглянувши справу № 916/3312/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомодітіз» /, адреса - 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24/1, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1/

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Південна Елеваторна компанія» /, адреса - 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2/

про усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

08.12.2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомодітіз» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 3123/22/ до товариства з обмеженою відповідальністю «Південна Елеваторна компанія» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном комплексу житлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24,/1, реєст номер 252, шляхом скасування в ЄДРПОУ реєстраційної дії № 1011550 від 22.09.2016 року про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Південна Елеваторна компанія».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність правових підстав у відповідача для внесення відомостей у ЄДР про місцезнаходження юридичної особи за адресою: Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24,/1.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 16, 89, 93, 316, 317, 319, 386 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Ухвалою суду від 13.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3312/22; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

26.12.2022 року на адресу суду надійшов відзив /вх. № 29555/22/ за підписом Морозова О.С., в якому відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач вказує, що дійсно, позивач не надавав згоди та/або дозволу на реєстрацію місцезнаходження відповідача у будівлі за адресою: 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24, власником якої є позивач.

Відповідач підтверджує, що товариство та його посадові особи фактично не знаходяться за вказаною адресою. Відповідач вказує, що бажає в добровільному порядку внести достовірні відомості щодо свого дійсного місцезнаходження та підтверджує свій намір змінити адресу місцезнаходження з: 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24, на: Україна, 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 72.

Статтею 42 ГПК України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

29.12.2022 року на адресу суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову /вх. № 30055/22/, в якій позивач просить:

- усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном комплексу житлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24,/1, реєст номер 252, шляхом скасування в ЄДРПОУ реєстраційної дії № 1011550 від 22.09.2016 року про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Південна Елеваторна компанія» щодо її місцезнаходження за адресою: Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24,/1.

09.01.2023 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про залучення доказів до матеріалів справи /вх. 570/23/, а саме: договору оренди нежитлового приміщення № 010225 від 02.01.2023 року, укладеного між ТОВ «Південна елеваторна компанія» та ПП «Екофреш». Відповідач вказує, що вказаний доказ підтверджує фактичне місцезнаходження відповідача.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, з урахуванням заяви відповідача про визнання позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у порядку ч. 4 ст. 191 ГПК України, виходячи з наступного.

Як встановлено судом при безпосередньому дослідженні доказів, ТОВ «Агрокомодітіз» // на праві приватної власності належить комплект, будівель та споруд, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 18 537,5 кв.м., за адресою: Одеська обл., Захарівський р. (Фрунзіський р.), смт. Затишшя, вул. Елеваторна, 24,/1. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 252. Вказана обставини підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.02.2023 року. Право власності в реєстрі зареєстровано 24.11.2016 року.

Рішенням виконавчого комітету Затишанської селищної ради Зарахівського району Одеської області № 81 від 30 травня 2018 року було змінено адресу комплексу нежитлових будівель та споруд і земельної ділянки, орієнтовною площею 6,75 га: з «Одеська область, Захарівський р-н, селище міського типу Затишшя, вулиця Елеваторна, будинок 24» на: «Одеська область, Захарівський р-н, селище міського типу Затишшя, вулиця Елеваторна, будинок 24/1».

Судом досліджено витяг з ЄДРПОУ від 10.02.2023 року згідно якого, за кодом 39677396 зареєстровано ТОВ «Південна Елеваторна компанія». Місцезнаходження товариства: 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24. З витягу вбачається, що державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» 22.09.2016 року здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу /реєстраційна дія 1011550/, зміна місцезнаходження юридичної особи.

Таким чином судом встановлено, що 22.09.2016 року місцезнаходження відповідача ТОВ «Південна Елеваторна компанія» // зареєстровано за адресою: 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24 /з 30.05.2018 року - Одеська область, Захарівський р-н, селище міського типу Затишшя, вулиця Елеваторна, будинок 24/1/ є власністю позивача ТОВ «Агрокомодітіз» з 24.11.2016 року.

Разом із тим враховуючи відсутність доказів на спростування вказаних обставин, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, господарським судом встановлено, що позивач як власник майна за адресою: 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24/1 (до 30.05.2018 року - 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24) не надавав відповідачу згоди та/або дозволу на реєстрацію його місцезнаходження у будівлі за вказаною адресою.

03.10.2022 року позивач направив на адресу суду лист вих. № 03-10-4/2022 з вимогою у добровільному порядку змінити адресу місцезнаходження протягом 10 днів з моменту отримання даного листа. Вказаний лист відповідачем за адресою: 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24, не отримано, поштове відправлення повернуто відправнику із відміткою листоноші: «за закінченням терміну зберігання».

Судом досліджено договір № 010225 оренди нежитлового приміщення від 02.01.2023 року, укладений між ПрП «Екофреш» /орендодавець/ та ТОВ «Південна Елеваторна компанія» /орендар/, за умовами якого орендодавець передає орендареві в користування частину належного йому нежитлового приміщення - склад, площею 11,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 72 /п. 1.1 договору/. Строк оренди до 31.12.2023 року /п. 1.2 договору/.

02.01.2023 року між ПрП «Екофреш» /орендодавець/ та ТОВ «Південна Елеваторна компанія» /орендар/ складено акт прийому-передачі приміщень до договору № 010225 оренди нежитлового приміщення від 02.01.2023 року.

Разом із тим, судом встановлено, що з договору № 010225 оренди нежитлового приміщення від 02.01.2023 року не вбачається на якому праві та на якій підставі належить орендодавцю нежитлове приміщення - склад, площею 11,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 72.

Судом 10.02.2023 року отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомості, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 72. Так, із вказаної Інформаційної довідки не вбачається, що станом на день ухвалення рішення чи день укладення договору оренди - 02.01.2023 року ПрП «Екофреш» є власником будь-якої частини об`єкту нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 72.

Не містять матеріали справи будь-яких інших доказів на право розпорядження ПрП «Екофреш», а саме можливість надання відповідачу в оренду нежитлового приміщення - склад, площею 11,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 72.

Господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування в ЄДРПОУ реєстраційної дії 1011550 22.09.2016 року в частині місцезнаходження відповідача; а також реєстрація відповідача за адресою: Україна, 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 72.

Як визначено статтею 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 89 ЦК України, юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Статтею 93 ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань" визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Порядок державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 року № 359/5 визначає процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон) державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи (далі - державна реєстрація), права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації.

За містом ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, громадських формувань" передбачено повноваження державного реєстратора згідно з якими він, зокрема, проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи.

Подання документів для державної реєстрації за змістом статті 14 наведеного вище Закону здійснюється заявником (засновник (засновники) або уповноважена ними особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, в розумінні абзацу 1 пункту 8 частини першої статті 1 Закону).

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено спростовувану презумпцію відомостей, оголошених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;

3) рішень, прийнятих Міністерством юстиції України, його територіальними органами відповідно до статті 34 цього Закону.

Положеннями ч. 2 ст. 25 Закону визначено, що порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає:

1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника);

2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі;

3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі;

4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру;

5) перевірку відомостей Єдиного державного реєстру на наявність заборони вчинення реєстраційних дій;

6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації;

7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання;

8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;

9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів;

10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі).

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (пункт 2 частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду 04.09.2018 року у справі № 904/5857/21.

Господарський суд зазначає, що враховуючи проведення державним реєстратором реєстраційної дії "внесення змін щодо місцезнаходження юридичної особи", то суд приходить до висновку, що подані відповідачем документи відповідали визначеному законом переліку. А тому, у державного реєстратора не було правових підстав для відмови у проведені державної реєстрації змін щодо відомостей про юридичну особу.

При цьому, суд зазначає, що Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та Порядком державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, до переліку документів, які подаються державному реєстратору, не включено документи, які б підтверджували право на використання об`єкта нерухомого майна за адресою розташування якого зареєстрована юридична особа.

В той же час, ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.97, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Як зазначено у ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 Цивільного кодексу України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 Цивільного кодексу України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" закріплено принцип об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі. Відповідно до ст. 10 вказаного Закону: 1) якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; 2) якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; 3) якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості; 4) відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Таким чином, зареєструвавши без достатніх правових підстав адресу свого місцезнаходження за адресою нерухомості позивача, відповідач реалізує належні власнику об`єкта правомочності без відповідної правової підстави, як наприклад, договору оренди, користування, інше, що об`єктивно перешкоджає позивачу у здійсненні своїх прав на користування належним йому об`єктом нерухомого майна.

Господарський суд зазначає, що така ситуація створює передумови для втручання у право власності позивача, зокрема у право безперешкодно та на власний розсуд користуватись і розпоряджатись своїм нерухомим майном, з боку відповідача.

Також таке втручання є можливим зі сторони невизначеного кола третіх осіб, з якими відповідач може перебувати у договірних чи позадоговірних відносинах, і які, в силу достовірності інформації, що міститься у ЄДР, можуть обґрунтовано направляти кореспонденцію, чи з`являтись особисто за зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача або іншим чином втручатись у здійснення позивачем свого права власності та звужуючи гарантований законом обсяг його свободи у здійсненні прав.

З урахуванням вказаного, враховуючи вказані вище приписи законодавства враховуючи факт державної реєстрації місцезнаходження відповідача ТОВ «Південна Елеваторна компанія» // за адресою: 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24 /після 30.05.2018 року - 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24/1/, без згоди та/або дозволу позивача як власника будівлі, господарський суд приходить до висновку, що відповідачем чиняться перешкоди позивачу у користуванні належним йому на праві власності нерухомим майном, що є порушенням права власності позивача на об`єкт нерухомості.

Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" передбачено вчинення реєстраційних дій на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, зокрема щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Відповідно до п. 6 Порядку, державна реєстрація проводиться на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації; судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження"; рішень, прийнятих Міністерством юстиції України, його територіальними органами відповідно до статті 34 Закону; шляхом внесення державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до Закону.

З огляду на викладене, суд вважає належним та ефективним обраний позивачем спосіб захисту права власності шляхом подання позову про скасування реєстраційної дії про внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ «Південна Елеваторна компанія» //, яка проведена державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» 22.09.2016 року, реєстраційна дія 1011550, зміна місцезнаходження юридичної особи.

За таких обставин, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомодітіз» про усунення перешкод у користуванні майном підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Разом із тим, господарський суд вважає, що вимога позивача про здійснення реєстрації місцезнаходження ТОВ «Південна Елеваторна компанія» // за адресою: Україна, 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 72, не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як зазначено судом вище з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не вбачається, що станом на день ухвалення рішення чи день укладення договору оренди - 02.01.2023 року ПрП «Екофреш» є власником будь-якої частини об`єкту нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 72. Не містять матеріали справи будь-яких інших доказів на право розпорядження ПрП «Екофреш», а саме можливість надання відповідачу в оренду нежитлового приміщення - склад, площею 11,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 72.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оскільки з договору оренди від 02.01.2023 року не можливо встановити наявність права розпорядження ПрП «Екофреш» об`єктом оренди за адоресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 72, а інших доказів на встановлення даних обставин сторонами не надано, господарський суд зазначає, що договір оренди від 02.01.2023 року є неналежним доказом наявності правових підстав використання відповідачем об`єкта нерухомого майна.

За таких обстави господарський суд зазначає, що не зважаючи на те, що Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та Порядком державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, до переліку документів, які подаються державному реєстратору, не включено документи, які б підтверджували право на використання об`єкта нерухомого майна за адресою розташування якого зареєстрована юридична особа, вимоги позивача про реєстрацію відповідача за адресою, щодо якої не надано доказів наявності правових підстав її використання відповідачем, може порушувати права власника вказаного об`єкта нерухомості.

З урахуванням вказаного, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомодітіз» в цій частині не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені.

Разом із тим, господарський суд зазначає, що відповідач в праві самостійно звернутися до відповідних органів державної реєстрації щодо здійснення реєстрації свого місцезнаходження за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 72.

Проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомодітіз» підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що вбачається із платіжного доручення № 790 від 25.10.2022 року; та у розмірі 2 481,00 грн, що вбачається із платіжного доручення № 923 від 20.12.2022 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахування вказаного, враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомодітіз» у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог, суд зазначає, що на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору за вимогу, що задоволена судом, а саме у розмірі 1 135,00 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 135,00 грн.

В іншій частині сплачений судовий збір покладається на позивача.

За правилами ч. 5 ст. 7 Закону України „Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

З урахуванням вказаного, господарський суд зазначає, що сума сплаченого судового збору на підставі ст. 7 Закону України „Про судовий збір" може бути повернута позивачу за його клопотанням.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 191, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомодітіз» - задовольнити частково.

2. Усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24,/1, реєст номер 252, шляхом скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії/запису № 1011550 від 22.09.2016 року про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу товариства з обмеженою відповідальністю «Південна Елеваторна компанія» //.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Південна Елеваторна компанія» /, адреса - 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомодітіз» /, адреса - 66740, Одеська обл., Захарівський р., смт. Затишшя (з), вул. Елеваторна, 24/1/ судовий збір у розмірі 1 135,00 грн /одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок/.

4. В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 лютого 2023 р.

Суддя Н.Д. Петренко