cправа № 5015/4934/11
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського Г.М. - головуючого, Волковицька Н.О., Могил С.К.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
на бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)
за позовом Фізичної особи - підприємця Грищенко Олександра Миколайовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галич-агро"
про стягнення коштів
1. Фактичні обставини справи
1.1. Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 касаційну скаргу Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишено без задоволення, а ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 залишено без змін.
2. Підстави прийняття додаткової постанови
2.1. До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (далі - Товариство) про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції.
2.2. Заява обґрунтована договором про надання правової допомоги, актом прийому-передачі документів, актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги). У заяві вказано, що Товариством у суді касаційної інстанції понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 350,00 грн.
3. Позиція Верховного Суду
3.1. Пунктом 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
3.2. Згідно частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
3.3. Також частиною 3 статті 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
3.4. Відповідно до частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
3.5. Товариством на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції подано копії договору про надання правової допомоги, акта наданих послуг, копію акта здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до договору №27-12-2022/1 про надання адвокатських послуг від 28.01.2023 із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
3.6. Також до заяви про розподіл судових витрат додано опис вкладення у цінний лист про надіслання вказаних документів на адресу Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). На цьому описі вкладення міститься відмітка поштового відділення із зазначенням дати - 28.01.2023.
3.7. Від Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) заперечень щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу до суду касаційної інстанції не надійшло.
3.8. Враховуючи викладене, заява Товариства про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
3.9. Відповідно до частини 1 статті 327 ГПК України видачу наказу має здійснити суд, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Керуючись статтями 126, 129, 244 ГПК України,
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Г.М. Мачульський
Судді Н.О. Волковицька