ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/929/22

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши матеріали позовної заяви,

за позовом: Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", код ЄДРПОУ - 09806443, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30,

до відповідача: Фізичної особи підприємця Куценко Максима Володимировича, РНКОПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про: стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

АТ "ТАСКОМБАНК" звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з ФОП Куценко Максима Володимировича у розмірі 543 100,67 грн.

Описова частина рішення.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі.

Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Розгляд справи здійснено судом без виклику сторін, підписано повний текст рішення.

І. Суть спору за позицією Позивача.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач покликається на те, що 20.07.2021 між ним та відповідачем було укладено заяву-договір про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК", відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у сумі 500 000,00 грн., строк кредиту 36 місяців з дати укладення договору, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору.

Відповідно до умов кредитного договору клієнт (відповідач) підтвердив свою обізнаність та поінформованість відносно запропонованих банком умов надання зазначених банківських послуг і надав відповідну згоду, що засвідчив власним підписом 15.07.2021 року.

Позивач зазначає, що таким чином відповідач 20.07.2021 скористався своїм правом та на підставі ЗУ "Про електронний цифровий підпис" вчинив правочин, підписавши заяву - договір №ID10932276 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" електронним цифровим підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату.

Кошти за договором відповідачем було отримано у передбачений кредитним договором спосіб - шляхом перерахування на відповідний рахунок, зазначений в кредитному договорі та заяві, що підтверджується відповідною випискою, отже позивач, як кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Позивач вказує, що умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Як наслідок, станом на 01.09.2022 заборгованість позичальника за кредитним договором становить 543 100.67 грн., яка складається з 448 209.78 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) і 94 890.89 грн. - заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій).

У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за заявою - договором №ID10932276 від 20.07.2021 у розмірі 543 100,67 грн., яка складається з 448 209,78 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) і 94 890.89 грн. - заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій).

ІІ. Позиція Відповідача.

Відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача значиться - 88017, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Єнківська, буд. 34б.

Згідно приписів ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб.

Суд враховує, що згідно норми ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру. Так, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

На вказану в Єдиному державному реєстрі адресу Відповідача судом була направлена ухвала від 05.12.2022 про відкриття провадження у справі з приписами до відповідача вчинити певні процесуальні дії для розгляду цієї справи. Дане поштове відправлення було вручено особисту відповідачу ФОП Куценко М.В. 14.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Отже, оскільки вказана у позовній заяві та використана судом для повідомлення відповідача адреса є дійсною, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження і вважається належно повідомленим про відкриття провадження та про необхідність подачі заяв по суті справи.

Однак, станом на дату ухвалення судом рішення, заяв по суті справи від Відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Отже, з досліджених судом відносин суд виходить з того, що належно повідомлений про справу відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд вирішує спір відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову тощо.

Також, згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке:

3.1. Cторонами була підписана з використанням ЕЦП заява - договір №ID 10932276 про надання кредиту фізичній особі - підприємцю Куценко Максиму Володимировичу, РНОКПП - НОМЕР_1 (а. с. 11 - 16).

Згідно п. 1.1. заяви - договору, за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору.

Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника, відкритий у АТ "ТАСКОМБАНК" з цільовим використанням на поповнення обігових коштів, придбання основних засобів та рефінансування кредиту іншого банку.

Згідно п. 2.1. заяви - договору, розмір кредиту - 500 000,00 грн.

Вартість кредиту: розмір процентної ставки за користування кредитом: 34 % річних; розмір комісійної винагороди за видачу кредиту: не передбачається; розмір штрафу (плати) за дострокове/часткове дострокове погашення кредиту: 1% від суми, яка перевищує плановий платіж згідно графіку.

Пунктом 2.4.1. заяви - договору передбачено, що погашення основного боргу за кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення договору, числа в яке було укладено договір.

Згідно п. 2.7. заяви - договору, строк кредиту: 36 місяців з дати укладення договору.

Додатком 1 до заяви - договору передбачений графік погашення кредиту.

Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 18.08.2022 (а. с. 15) була проведена перевірка файлу з підписом. Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.

13.07.2021 відповідачем з використанням ЕЦП була підписана анкета - заява про надання кредиту фізичній особі-підприємцю (а. с. 17 - 18).

3.2. Розрахунком заборгованості по кредитному договору №ID10932276 від 20.07.2021 (а. с. 19) передбачено, що основна заборгованість по тілу кредиту відповідача складає 448 209,78 грн., а заборгованість по відсотках складає 94 890,89 грн.

3.3. Судом встановлено, що позивач направляв відповідачу повідомлення-вимогу 18.08.2022 (а. с. 33 - 34), в якій просив погасити його заборгованість протягом 20 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 25 календарних днів з дати направлення банком повідомлення позичальнику.

3.4. Пунктом 18.1.13 із витягу з правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (а. с. 38 - 44) передбачено, що при укладенні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до цих правил, банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді ЕЦП.

Згідно п. 18.2.1.2. банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати повернення кредиту. При непогашенні заборгованості за кредитом у строк, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь - якого із зобов`язань, строком повернення кредиту є дата останнього платежу.

Пунктом 18.2.2.3.2. передбачено, що банк, на свій розсуд, має право: а) змінити умови видачі та надання кредиту - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, комісії за управління кредитом, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення.

3.5. Випискою по особовому рахунку відповідача (а. с. 20 - 32) підтверджується зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, поточне погашення заборгованості протягом строку дії договору і наявність існуючої непогашеної заборгованості у розмірі 543 100,67 грн.

Перевіряючи доводи і заперечення сторін, суд зазначає таке.

3.6. Норми законодавства, що регулюють спірні відносини.

Цивільний кодекс України.

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини.

Стаття 1054. Кредитний договір

1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення.

1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання.

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання.

1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599. Припинення зобов`язання виконанням.

1. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 626. Поняття та види договору.

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629. Обов`язковість договору.

1. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Стаття 631. Строк договору.

1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

2. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

3. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Господарський кодекс України.

Стаття 174. Підстави виникнення господарських зобов`язань.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Стаття 193. Загальні умови виконання господарських зобов`язань.

1. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

3.7. Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Як вже зазначалося вище та як підтверджується належними і допустимими доказами, зокрема розрахунком заборгованості (а. с. 19), непогашена заборгованість відповідача перед позивачем складає 543 100,67 грн., з яких 448 209,78 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 94 890,89 грн. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦКУ, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим до виконання.

Як було встановлено судом, відповідачем була підписана заява - договір №ID 10932276 про надання кредиту фізичній особі - підприємцю і про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (а. с. 11 - 14). Дана заява і правила разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.

Згідно п. 2.1. заяви - договору, розмір кредиту - 500 000,00 грн.

Вартість кредиту: розмір процентної ставки за користування кредитом: 34 % річних; розмір комісійної винагороди за видачу кредиту: не передбачається; розмір штрафу (плати) за дострокове/часткове дострокове погашення кредиту: 1% від суми, яка перевищує плановий платіж згідно графіку.

Пунктом 2.4.1. заяви - договору передбачено, що погашення основного боргу за кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення договору, числа в яке було укладено договір.

Згідно п. 2.7. заяви - договору, строк кредиту: 36 місяців з дати укладення договору.

Додатком 1 до заяви - договору передбачений графік погашення кредиту.

Випискою по особовому рахунку відповідача (а. с. 20 - 32) підтверджується зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, поточне погашення заборгованості протягом строку дії договору і наявність існуючої непогашеної заборгованості у розмірі 543 100,67 грн.

Таким чином, суд робить висновок, що наданими позивачем документами підтверджується існуюча заборгованість перед ним у розмірі 543 100,67 грн.

Відповідачем у заявах по суті справи погашення такої заборгованості не спростовано. Відповідно, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

ІV. Розподіл судових витрат.

Згідно меморіального ордеру № від 24.11.2022 (а. с. 10) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 8146,51 грн.

Судові витрати слід покласти на відповідача згідно п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Куценко Максима Володимировича, РНКОПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", код ЄДРПОУ - 09806443, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, заборгованість у розмірі 543 100,67 грн. (п`ятсот сорок три тисячі сто гривень 67 копійок), з яких: 448 209,78 грн. (чотириста сорок вісім тисяч двісті дев`ять гривень 78 копійок) - заборгованість по тілу кредиту; 94 890,89 грн. (дев`яносто чотири тисячі вісімсот дев`яносто гривень 89 копійок) - заборгованість по відсотках.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Фізичної особи підприємця Куценко Максима Володимировича, РНКОПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", код ЄДРПОУ - 09806443, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30,, сплачений судовий збір у розмірі 8146,51 грн. (вісім тисяч сто сорок шість гривень 51 копійок).

Судові накази видати після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 ГПК України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Суддя П.Д. Пригуза