ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.02.2023 Справа № 914/584/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

розглянув матеріали заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код РНОКПП НОМЕР_1 )

заборгованості за договором №355187-КС-001 про надання кредиту від 17.07.2021 року, що становить 19 912,45 грн.

встановив:

16 лютого 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до Господарського суду Львівської області про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 19 912,45 грн заборгованості за договором №355187-КС-001 про надання кредиту від 17.07.2021 року.

Розглянувши подану заяву, у відповідності до вимог розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Так відповідно до частин першої та другої статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Обґрунтовуючи подану заяву, ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» зазначає, що 17.07.2021 між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №355187-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 57 000, 00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит фізичними особами-підприємцями. Сторонами погоджено, що процентна ставка складає 0,86586843 % в день та є фіксованою.

Заявник вказує, що 25.08.2021 між ТЗОВ «Бізнес позика» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до даного договору, відповідно до умов Додаткової угоди ТзОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 18 000, 00 грн., комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 2 700, 00 грн. Натомість, боржник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, кошти не повернув, у зв`язку із чим у боржника виникла заборгованість в розмірі 19 912, 45., що становить суму прострочених платежів по тілу кредиту.

Також, заявник просить стягнути з боржника витрати по сплаті судового збору в сумі 268 грн 40 коп.

Дослідивши матеріали поданої заяви з додатками, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Пунктами 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Суд звертає увагу заявника, що заява про видачу судового наказу не підписана особою цифровим електронним підписом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Саме накладання електронного підпису завершує створення електронного документа.

Згідно з ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, за відсутності доказів накладення електронного цифрового підпису електронний документ не може вважатися створеним і тому не може розглядатися судом.

Крім того, заявник посилається на те, що на виконання умов договору грошові кошти в сумі 19 912, 45 грн. були перераховані заявником на вказаний позичальником банківську карту № НОМЕР_2 , на підтвердження чого долучено довідки від 26.01.2023, виданих ТзОВ «Фінансова компанія «Елаєнс».

Однак, ні в умовах договору, ні в оферті (пропозиції) про укладання договору про надання кредиту, ні в прийнятті (акцепті пропозиції (оферти) щодо укладення договору №355187-Кс-001 про надання кредиту від 17.07.2021 не містяться дані про рахунок позичальника, на який будуть перераховані грошові кошти, зокрема на банківську карту позичальника № НОМЕР_2 .

Заявником на підтвердження перерахування боржнику коштів у кредит, не надано належного доказу - передбаченого законодавством розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку.

Довідки від 26.01.2023 видані ТзОВ «Фінансова компанія «Елаєнс», не є такими розрахунковими документами, та не підтверджують переказ коштів, операції по банківському рахунку заявника або боржника. Також зазначені довідки не підтверджують проведення касових операцій з видачі боржнику грошових коштів в кредит.

Відповідно, не є належним доказом перерахування коштів боржнику в розумінні вимог ст.ст.74, 76-79 ГПК України.

Крім того, з наданих довідок слідує, що грошові кошти були перераховані на картковий рахунок ТзОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №41084239_14/12/17.

Примірник зазначеного договору в матеріалах заяви відсутній.

З огляду на викладене, суд на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про видачу судового наказу з боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором №355187-КС-001 про надання кредиту від 17.07.2021 в сумі, розмір якої складає 19 912, 45 грн.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 152 ГПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч.2 ст.151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Суд роз`яснює заявнику про те, що у відповідності до положень ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2, 8, 9 ч.1 ст.152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків або звернення до боржника із відповідним позовом у позовному провадженні.

Керуючись ст.ст. 150, 152-154, 232, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» у видачі судового наказу про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , заборгованості за договором №355187-КС-001 про надання кредиту від 17.07.2021 в розмірі 19 912, 45 грн., що становить суму прострочених платежів по тілу кредиту.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку і строки, передбачені ст.ст. 254-255 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі- lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя Запотічняк О.Д.