ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"14" лютого 2023 р. Справа № 916/3664/22
Господарський суд Одеської області у складі:
судді Малярчук І.А.,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, вирішені судом заяви, клопотання сторін, вчинені судом процесуальні дії у справі:
Відповідач правом на подання заперечення щодо розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, відзиву на позов не скористався. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, суд враховує, що ухвалу суду від 28.12.2022 було надіслані відповідачу поштою, однак, не вручено із відміткою про «відсутність адресата за вказаною адресою», також для відповідача судом 19.01.2023 зроблено публікацію на сайті суду із інформацією щодо розгляду даної справи.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради подала до суду пояснення від 01.02.2023 за вх.№3252/23, де вказує, що між Одеською міською радою та Відкритим акціонерним товариством «Одеська автобаза «Дунайводбуд» 05.09.2008 укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219, загальною площею 5810 кв.м, для експлуатації та обслуговування автобази, строком на 25 років. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2019 № 2585; технічного паспорту від 09.04.2020, виданого ТОВ «АБТІ»; Повідомлення від 09.04.2020 № 102, виданого ТОВ «АБТІ» за ТОВ «Маша 777 ЛТД» (ідентифікаційний код: 41487127) зареєстровано право власності на нерухоме майно на автобазу, загальною площею 6658,3 кв.м, яке розташована за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219. Дата реєстрації права власності на нерухоме майно 17.12.2019. Таким чином, третя особа вважає, що ТОВ «Маша 777 ЛТД» набуло право власності на все нерухоме майно ТОВ «Одеська автобаза «Дунайводбуд», що належало останньому, а отже відбулась фактична заміна землекористувача: права й обов`язки ТОВ «Одеська автобаза «Дунайводбуд» перейшли до ТОВ «Маша 777 ЛТД» як до власника нерухомого майна, у зв`язку з чим ТОВ «Маша 777 ЛТД» має належним чином виконувати умови договору оренди земельної ділянки від 05.09.2008 в частині сплати орендної плати. Станом на 30.09.2022 заборгованість зі сплати орендної плати за вказаним договором за період з 01.07.2020 по 31.08.2022 становить 383 625,96 грн з урахуванням індексації; 5 651,34 грн - 3% річних за період з 01.07.2020 по 31.12.2022; 1 163,94 грн - пені за період з 01.09.2021 по 31.12.2021. З урахуванням щорічній індексації на індекс інфляції орендна плата за 2020 рік та 2021 рік складає 162 055,71 гривень; за 2022 рік - 178 261,28 гривень. Орендна плата розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 48 050,81 грн відповідно до п. 4.1 зазначеного договору.
Так, положення ч.1 ст.248 ГПК України визначають, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Згідно Указу Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Відповідно до Указу Президента України №573/2022 від 12.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 з 05 години 30 хвилин в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 21 листопада 2022 року.
Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Згідно Указу Президента України від 06.02.2023 №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно ч.ч.1, 2 ст.114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Отже, враховуючи, вжиті судом заходи із забезпечення повідомлення відповідача про розгляд судом справи №916/3664/22 засобами поштового зв`язку, суд, зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, дійшов висновку в контексті гарантій ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року щодо розумного строку розгляду справи, про необхідність розгляду справи по суті за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 28.12.2022 відкрито провадження у справі №916/3664/22, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:
05.09.2008 року між Одеською міською радою (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством «ДУНАЙВОДБУД» (орендар) було укладено договір оренди землі, площею 5810 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219, для експлуатації та обслуговування автобази, строком на 25 років.
Відповідно до п. 2.3 розділу 2 договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 5810 кв.м. на дату укладання договору становила 1601693,60 грн, а згідно з п. 4.1 розділу 4 договору орендна плата розрахована у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складала: 48 050,81 грн на рік.
Рішенням Одеської міської ради від 29.06.2016 №756-VII «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» затверджено нову нормативну грошову оцінку земель м. Одеси, яка впроваджується з 1 січня 2017 року. Так, відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ГУ Держгеокадастру в Одеської області від 11.02.2020 № 577 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 5810,0 кв.м. становить 5401856,85 грн, відповідно орендна плата з розрахунку 3% від нормативної грошової оцінки цієї ділянки з 2017 року складає 162 055,71 грн на рік.

У п. 4.2. розділу 4 договору оренди вказано, що розмір орендної плати встановлюється за домовленістю сторін згідно з рішенням Одеської міської ради від 15.07.2005р. № 4247-VI у відповідності до протоколу узгодження розміру орендної плати та може збільшуватись Одеською міською радою в межах, передбачених законодавством, в залежності від збільшення ринкової вартості земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні.

Відповідно до п. 4.4. розділу 4 договору орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності. Умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені та будуть невід`ємними частинами цього договору, крім випадків: зміни розміру земельного податку, відповідно до чинного законодавства України; коригування «Грошової оцінки земель м. Одеси», яка затверджується рішеннями Одеської міської ради; зміни функціонального призначення будівлі або її частини. У цих випадках розмір орендної плати змінюється Орендодавцем.

Згідно п. 4.3. розділу 4 договору оренди орендар зобов`язаний вносити орендну плату за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця на протязі 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Договір оренди зазначеної земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі земель від 16.06.2009 за №46.

На підставі акта визначення меж земельної ділянки в натурі від 16.04.2007 року та акта прийома-передачі земельної ділянки, які є невід`ємною частиною вищевказаного договору оренди, у користування орендарю передано земельну ділянку загальною площею 0,5810 га з кадастровим номером :35:002:0008.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2022 власником нежилої будівлі (автобази), загальною площею 6658,3 кв.м. за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 219, є ТОВ «МАША 777 ЛТД» на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 2585 від 17.12.2019.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 року у справі № 916/2700/20 (дата набрання законної сили - 12.03.2021 року) позов Одеської міської ради задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша 777 ЛТД» на користь Одеської міської ради заборгованість з орендної плати у розмірі 74 057,70 грн, інфляційні втрати у розмірі 240,05 грн., 3% річних у розмірі 505,38 грн. та 2 021,70 грн. судового збору. У рішенні суду від 23.11.2020 року у справі № 916/2700/20 встановлено, що «…при переході права власності на об`єкт нерухомості автобазу, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 219, яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,5810 га, до ТОВ «Маша777 ЛТД» автоматично перейшло право на відповідну земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомості в тому ж обсязі, які були у попереднього землекористувача - Відкритого акціонерного товариства «Одеська автобаза «Дунайводбуд». Таким чином, з 17.12.2019 року відповідач набув права та обов`язки орендаря за договором, в тому числі і обов`язок зі сплати орендної плати за користування земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 219, загальною площею 0,5810 га.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 року у справі 916/2700/20 судом встановлено факт переходу прав та обов`язків орендаря земельної ділянки до TОB «МАША 777 ЛТД» після набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, відповідно до положень ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч.1, 5 ст.762 ЦК України).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Вказане також зазначено в ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України та ч. З ст. 7 Закону України «Про оренду землі».

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови) право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні.

За позицією ВС (постанова від 19.06.2018 року у справі № 922/3655/17) при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки».

Таким чином, до ТОВ «МАША 777 ЛТД» з моменту придбання автобази (17.12.2019) перейшли права та обов`язки орендаря земельної ділянки, на якій це майно розміщено, та товариство набуло статусу орендаря за договором оренди землі від 16.06.2009 за № 46.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Оскільки судом встановлено обов`язок відповідача сплачувати орендну плату за договором оренди землі від 16.06.2009 за №46, тоді як доказів сплати орендної плати за період з 01.07.2020 по 31.08.2022 відповідач до справи не подав, підлягає судом задоволенню у повному обсязі позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 361924,46грн заборгованості.

Так, у зв`язку з несвоєчасним проведенням відповідачем оплати заборгованості, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 1163,94 грн за період з 31.10.2021 по 23.02.2022.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені встановив, що його зроблено вірно, у зв`язку з чим сума пені - 1163,94 грн за період з 31.10.2021 по 23.02.2022 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також через несвоєчасність оплати заборгованості позивачем нараховано до стягнення з відповідача 21701,50 грн інфляційних втрат за період з 31.08.2020 по 23.02.2022, 5651,34 грн три проценти річних за період з 31.08.2020 по 23.02.2022.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши зроблені позивачем розрахунки трьох процентів річних, втрат від інфляції, суд встановив їх правильність, внаслідок чого підлягають судом повному задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 21701,50 грн інфляційних втрат за період з 31.08.2020 по 23.02.2022, 5651,34 грн три проценти річних за період з 31.08.2020 по 23.02.2022.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 5856,62 грн, які покладаються у повній мірі на відповідача внаслідок повного задоволення судом позову позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАША 777 ЛТД» (65011, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 35/37), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради (65011, м. Одеса, вул. Успенська, 83/85; ел. пошта: ) про стягнення 390441,24грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАША 777 ЛТД» (65011, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 35/37, ) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1; , ) 361924 (триста шістдесят одну тисячу дев`ятсот двадцять чотири) грн 46 коп. заборгованості, 21701 (двадцять одну тисячу сімсот одну) грн 50 коп. інфляційних втрат, 5651 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят одну) грн 34 коп три проценти річних, 1163 (одну тисячу сто шістдесят три) грн 94 коп. пені, 5856 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн 62 коп. судового збору.

У відповідності до ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.02.2023.

Суддя І.А. Малярчук