ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2023 р. Справа№ 920/883/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Зорі В.С.;

представники сторін у судове засідання не з`явились;

розглянувши апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Нікопольський ремонтний завод" та Дочірнього підприємства "Завод обважених бурильних та ведучих труб"

на рішення Господарського суду Сумської області від 28.10.2021 (повне рішення складено 08.11.2021)

у справі № 920/883/21 (суддя - Котельницька В.Л.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Нікопольський ремонтний завод"

до Дочірнього підприємства "Завод обважених бурильних та ведучих труб"

про стягнення 673705, 50 грн,-

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог

10.08.2021 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача за прострочення поставки товару в межах Договору №20160967 від 24.10.2016 пеню в сумі 237552,60 грн і штраф в сумі 436152,90 грн, всього 673705,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 20160967 від 24.10.2016 щодо своєчасної поставки товару.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Сумської області від 28.10.2021 року у справі №920/883/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства „Завод обважнених бурильних та ведучих труб" на користь Приватного акціонерного товариства „Нікопольський ремонтний завод" 115219,68 грн пені по специфікації №25/20160967 від 19.03.2020 по договору №20160967 від 24.10.2016, 2 270,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині стягнення 115219,68 грн пені заявлені в межах річного строку позовної давності, а щодо стягнення 436152,90 грн штрафу та 122332,92 грн пені - суд застосовув строк позовної давності, відмовивши в їх стягненні та задовольнивши заяву відповідача про застосування строку позовної давності.

3. Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство „Нікопольський ремонтний завод" та Дочірнє підприємство „Завод обважнених бурильних та ведучих труб" звернулись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 28.10.2021 у справі №920/883/21 в частині відмовлених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю та відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства „Нікопольський ремонтний завод" обгрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із спливом позовної давності, оскільки Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Апеляційна скарга Дочірнього підприємства „Завод обважнених бурильних та ведучих труб" обгрнутована тим, що суд першої інтснації зробив висновок, що не відповідає обставинам справи та не застосував ст. 549, 631 ЦК України, ст. 180 ГК України, чим порушив норми матеріального права, оскільки, строк дії договору закінчився 31.12.2017, а сторонами не встановлювалась відповідальність за невиконання / неналежне виконання зобов`язання у специфікаціях, крім того зобов`язання з поставки товару не є грошовим, що виключає нарахування пені.

4. Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі

24.10.2016 між Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (далі відповідач постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Нікопольський ремонтний завод» (далі позивач, покупець) укладено договір №20160967 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору на умовах, викладених у розділах цього Договору, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та сплатити продукцію матеріально-технічного призначення, що надалі іменується Товар. Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови та строки поставки Товару вказані у Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до цього Договору, які є невід`ємною його частиною.

Згідно з п. 2.1. договору ціна Товару, що постачається за цим Договором, визначається у гривнях та вказана у Специфікаціях до цього Договору. Ціна товару не включає ПДВ, порядок нарахування якого встановлено Податковим кодексом України.

Пунктом 2.4. договору визначено, що сума Договору складається із сум Специфікацій, які є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. договору Товар за цим Договором постачається на умовах, зазначених у Специфікаціях до цього Договору, згідно з Інкотермс 2000. Товар постачається партіями у строки, узгоджені сторонами у Специфікаціях.

Згідно з п. 4.1. договору розрахунки за цим Договором здійснюються покупцем шляхом перерахування коштів у розмірі вартості партії Товару на рахунок постачальника у порядку та строки, передбачені відповідною Специфікацією. При оплаті з відстрочкою платежу оплата провадиться покупцем за фактично прийняту вагу (прийнята кількість).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором, винна сторона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України з відшкодуванням сумлінній стороні фактично завданих збитків (п. 7.1. договору).

У разі порушення термінів постачання Товару за цим Договором Постачальник виплачує Покупцю пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ від вартості недопоставленого Товару за кожен день прострочення постачання Товару за весь період прострочення та штрафу у розмірі 5% від вартості Товару (п. 7.4. договору).

Пунктом 10.1. договору визначено, що цей Договір набирає чинності з моменту фактичного підписання його повноважними представниками сторін та діє до 30.06.2021 (додаткова угода № 6 від 31.12.2020), а щодо невиконаних зобов`язань за Договором - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Відповідно до специфікації №23/20160967 від 27.12.2019 сторонами узгоджена поставка Товару на загальну суму 5260950,00 грн. з ПДВ на наступних умовах: умови поставки: EXW склад Постачальника відповідно до правил Інкотермс у редакції 2010; строк поставки - протягом 60 календарних днів від дати зарахування попередньої оплати; авансовий платіж у розмірі 20% від вартості товару протягом 60 календарних днів на підставі рахунку, пред`явленого постачальником до оплати (складає 1052190,00 грн. з ПДВ).

28.12.2019 відповідач виставив рахунок на передплату №630, а позивач 09.01.2021 платіжним дорученням №62 оплатив 300190,00 грн. з ПДВ; 10.01.2020 платіжним дорученням №95 - 90 000,00 грн. з ПДВ; 11.01.2020 платіжним дорученням №102 - 662000,00 грн. з ПДВ, всього на суму 1052190,00 грн. з ПДВ, отже, строк поставки товару до 11.03.2020.

Відповідно до специфікації №23/20160967 від 27.12.2019 відповідач здійснив поставки:

- видатковою накладною №9 від 23.01.2020 на суму 785909,96 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №26 від 30.01.2020 на суму 796825,37 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №27 від 30.01.2020 на суму 788638,81 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №32 від 05.02.2020 на суму 1445013,50 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №89 від 12.03.2020 на суму 154180,25 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №95 від 18.03.2020 на суму 449644,37 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №104 від27.03.2020 на суму 509056,82 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №125 від 13.04.2020 на суму 137363,80 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №213 від 30.06.2020 на суму 170623,79 грн. з ПДВ.

Відповідно до специфікації №24/20160967 від 06.03.2020 сторонами узгоджена поставка Товару на загальну суму 2374 536,00грн. з ПДВ на наступних умовах: умови поставки: EXW склад Постачальника відповідно до правил Інкотермс у редакції 2010 року; строк поставки - протягом 60 календарних днів від дати зарахування попередньої оплати; авансовий платіж у розмірі 20% від вартості товару протягом 60 календарних днів на підставі рахунку, пред`явленого Постачальником до оплати (474 907,20 грн. з ПДВ).

10.03.2020 відповідач виставив позивачу рахунок на передплату №143, а 12.03.2020 позивач платіжним дорученням №666 оплатив 474 907,20 грн. з ПДВ передплати по рахунку №143, отже строк поставки товару до 11.05.2020.

Відповідно до специфікації №24/20160967 від 06.03.2020 відповідач здійснив поставки:

- видатковою накладною №104/1 від 27.03.2020 на суму 641543,76 грн з ПДВ;

- видатковою накладною №135 від 24.04.2020 на суму 690525,00 грн з ПДВ;

- видатковою накладною №144 від 08.05.2020 на суму 642407,04 грн з ПДВ;

- видатковою накладною №185 від 28.05.2020 на суму 191491,20 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №241 від 30.07.2020 на суму 187086,24 грн з ПДВ.

Відповідно до специфікації №25/20160967 від 19.03.2020 сторонами узгоджена поставка Товару на загальну суму 9339219,60 грн з ПДВ на наступних умовах: умови поставки: EXW склад постачальника відповідно до правил Інкотермс у редакції 2010 року; строк поставки - протягом 60 календарних днів від дати зарахування попередньої оплати; авансовий платіж у розмірі 20% від вартості товару протягом 60 календарних днів на підставі рахунку, пред`явленого Постачальником до оплати (1867843,92 грн з ПДВ);

26.03.2020 відповідач виставив рахунок позивачу на передплату №165, а позивач 13.04.2020 платіжним дорученням №950 оплатив 277353,22 грн. з ПДВ; 15.04.2020 платіжним дорученням №972 оплатив 407843,92 грн. з ПДВ; 16.04.2020 платіжним дорученням №989 оплатив 150000,00 грн. з ПДВ; 17.04.2020 платіжним дорученням №1004 оплатив 1310000,00 грн. з ПДВ., всього на суму 2145197,14 грн., тобто строк поставки товару до 16.06.2020.

Відповідно до специфікації №25/20160967 від 19.03.2020 відповідач здійснив поставки:

- видатковою накладною №125/1 від 13.04.2020 на суму 139209,84 грн з ПДВ;

- видатковою накладною №135/1 від 24.04.2020 на суму 587 278,08 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №144/1 від 08.05.2020 на суму 776944,80 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №185/1 від 28.05.2020 на суму 534 067,20 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №213/1 від 30.06.2020 на суму 684 273,60 грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №223 від 14.07.2020 на суму 1487114,64грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №241 від 30.07.2020 на суму 1264828,32грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №332 від 06.10.2020 на суму 1333173,60грн. з ПДВ;

- видатковою накладною №446 від 09.12.2020 на суму 1335383,28 грн з ПДВ;

- видатковою накладною №447 від 10.12.2020 на суму 818838,00 грн з ПДВ.

12.05.2021 позивач направив на адресу відповідача претензію за №182 від 07.05.2021з вимогою протягом 3-х банківських днів з дня отримання претензії сплатити на користь позивача за прострочення поставки Товару пеню в розмірі 237552,60 грн і штраф в розмірі 436152,90 грн., яка залишена без реагування.

5. Розглянувши доводи апелянтів, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про задовлення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Нікопольський ремонтний завод", з огляду на таке.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались відносини з поставки товару, які врегульовані § 1 та § 3 Глави 54 ЦК України.

За приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки .

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції відповідачем порушено строки поставки товару по специфікаціям :

- №23/20160967 від 27.12.2019 року (строк поставки товару до 11.03.2020.) відповідно до видаткових накладних: №89 від 12.03.2020 року на суму 154 180,25 грн. з ПДВ; №95 від 18.03.2020 року на суму 449 644,37 грн. з ПДВ; №104 від 27.03.2020 року на суму 509 056,82 грн. з ПДВ; №125 від 13.04.2020 року на суму 137363,80 грн. з ПДВ; №213 від 30.06.2020 року на суму 170623,79 грн. з ПДВ., всього на суму 1420869,03 грн. з ПДВ.

- №24/20160967 від 06.03.2020 (строк поставки товару до 11.05.2020) відповідно до видаткових накладних: №185 від 28.05.2020р. на суму 191 491,20 грн. з ПДВ; №241 від 30.07.2020р. на суму 187086,24 грн. з ПДВ., всього на суму 378577,44 грн. з ПДВ.

- №25/20160967 від 19.03.2020 (строк поставки товару до 16.06.2020) відповідно до видаткових накладних: №213/1 від 30.06.2020 на суму 684273,60 грн з ПДВ; №223 від 14.07.2020 на суму 1487114,64 грн з ПДВ; №241 від 30.07.2020 на суму 1264828,32 грн з ПДВ; №332 від 06.10.2020 на суму 1333173,60 грн з ПДВ; №446 від 09.12.2020 на суму 1335383,28 грн з ПДВ; №447 від 10.12.2020 на суму 818838,00 грн. з ПДВ., всього на суму 6923611,44 грн. з ПДВ.

Оскільки відповідачем допущено порушення виконання зобов`язання за договором поставки товару, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача пені та штрафу, за порушення строків поставки товару.

Перевіривши здійснений розрахунок позивача щодо стягнення пені у розмірі 237552,60 грн. та штрафу у розмірі 436152,90 грн., колегія суддів зазначає, що він є арифметично вірним.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині застосування строків позовної давності, з огляду на таке.

Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Враховуючи вищенаведене колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку передбаченого п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, є неспроможними, оскільки Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, отже з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року та порушення відповідачем строків поставки товару, вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій за накладними специфікацій №23/20160967 від 27.12.2019 та №24/20160967 від 06.03.2020, №25/20160967 від 19.03.2020 підлягають задоволенню повністю.

Із урахуванням зазначеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні 436152,90 грн штрафу та 122332,92 грн пені за порушення строків поставки за видатковими накладними специфікацій №23/20160967 від 27.12.2019 та №24/20160967 від 06.03.2020, №25/20160967 від 19.03.2020.

Викладені в апеляційній скарзі аргументи Дочірнього підприємства "Завод обважених бурильних та ведучих труб" в частині закінчення строку дії договору 31.12.2017 є неспроможними та спростовуються долученими до матеріалів справи додатковими угодами, яким строк дії договору продовжено до 30.06.2021 р.

6. Висновок суду

Відповідно частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

При прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, не врахував вимоги Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Нікопольський ремонтний завод" підлягає задоволенню, а рішення господарського суду у даній справі в оскаржуваній апелянтом частині - скасуванню з прийняттям нового про задоволення позову у відповідній частині.

Тоді як, апеляційна скарга Дочірнього підприємства "Завод обважених бурильних та ведучих труб" задоволенню не підлягає, оскільки викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

7. Розподіл судових витрат

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Нікопольський ремонтний завод" - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 28.10.2021 у справі № 920/883/21 в частині відмови у стягненні 436152,90 грн штрафу та 122332,92 грн пені - скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

3. Змінити резолютивну частину рішення Господарського суду Сумської області від 28.10.2021 у справі № 920/883/21 і викласти його в наступній редакції:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства Завод обважнених бурильних та ведучих труб (40020, Сумська область, м. Суми, вул. Комарова, буд. 2, ) на користь Приватного акціонерного товариства Нікопольський ремонтний завод (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 56, ) 436152,90 грн. ( чотириста тридцять шість тисяч сто п'ядтдесят дві гривні дев'яносто копійок) штрафу, 237552,60 грн. (двісті тридцять сім тисяч п'ятсот п'ятдесят дві гривні шістдесят копійок) пені, 10105,58 грн. (десять тисяч сто п'ять гривень п'ятдесят вісім копійок) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Дочірнього підприємства Завод обважнених бурильних та ведучих труб (40020, Сумська область, м. Суми, вул. Комарова, буд. 2, ) на користь Приватного акціонерного товариства Нікопольський ремонтний завод (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 56, ) 15158,38 (п`ятнадцять тисяч сто п'ятдесят вісім гривень тридцять вісім копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду Сумської області.

6. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Завод обважених бурильних та ведучих труб" залишити без задоволення.

7. Матеріали справи № 920/883/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.02.2023.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді В.В. Андрієнко

С.А. Пашкіна