ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р. м. Рівне Справа № 918/845/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, 9, Київ11, Київ, 01011, ) до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" (35421, Рівненська область, Рівненський р-н, с. Андрусіїв, вул. Вершила, М., 41а, ), до відповідача -2 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про солідарне стягнення 514 480 грн 09 коп.

у судове засідання з`явилися:

- від позивача: не з`явився;

- від відповідача-1: не з`явився;

- від відповідача-2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

13.10.2022 на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (далі - позивач) надійшов позов до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" та до відповідача -2 ОСОБА_1 про стягнення з них солідарно 514 480 грн 09 коп. (з яких - 446 930 грн 70 коп. - основний борг, 67 549 грн 39 коп. - заборгованість за відсотками).

Оскільки позов у даній справі пред`явлено в тому числі до відповідача-2, який не є фізичною особою підприємцем, господарський суд у відповідності до ч. ч. 6, 7 ст. 176 ГПК України звернувся до Центру надання адміністративних послуг у місті Рівному про надання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

31.10.2022 від Управління забезпечення надання адміністративних послуг (УЗНАП РМР) надійшов лист № 4013/01-14 від 28.10.2022 з якого вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 01.11.2022 позовну заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД", до відповідача - 2 ОСОБА_1 про солідарне стягнення 514 480 грн 09 коп. - залишено без руху. Встановлено Акціонерному товариству "Райффайзен Банк" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду: доказів відправлення відповідачу-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" (вул. Незалежності, 9, Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431) та відповідачу-2 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) копії позовної заяви.

Позивачем усунуто недоліки позовної заяви у межах процесуального строку, встановленого судом.

Ухвалою від 16.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/845/22. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06.12.2022.

05.12.2022 від директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" Кучеренка О.В. надійшло клопотання, у якому останній просить суд зобов`язати позивача направити йому на адресу 35421, Рівненська область, Рівненський р-н, с. Андрусіїв, вул. Вершила, М., 41а копію позовної заяви з доданими до неї документи. Зазначене клопотання аргументоване тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" з 28.12.2021 змінило місцезнаходження юридичної особи із вул. Незалежності, 9, Бабин, Гощанський район, Рівненська область - на 35421, Рівненська область, Рівненський р-н, с. Андрусіїв, вул. Вершила, М., 41а.

Після відкриття провадження у справі судом встановлено, що у суду наявні підстави для залишення позовної заяви без руху зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Із матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" направило копію позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" (вул. Незалежності, 9, Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431).

При цьому, із доданої до клопотання відповідача вх. № 9340/22 від 05.12.2022 виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи відповідача-1 станом на 31.12.2021 вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" є Україна, 35421, Рівненська область, Рівненський район, с. Андрусіїв, вул. Вершила, М., буд. 41а.

Отже, судом встановлено, що позовну заяву подано до суду без додержання ст. 164 ГПК України.

Ухвалою від 06.12.2022 позовну заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД", до відповідача - 2 ОСОБА_1 про солідарне стягнення 514 480 грн 09 коп. - залишено без руху. Встановлено Акціонерному товариству "Райффайзен Банк" строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду: доказів відправлення відповідачу-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" (Україна, 35421, Рівненська область, Рівненський район, с. Андрусіїв, вул. Вершила, М., буд. 41а) копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" отримало ухвалу про залишення позовної заяви без руху 22.12.2022.

Відтак з урахуванням встановлених строків, позивачу належить усунути недоліки до 27.12.2022.

26.12.2022 на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про виконання ухвали від 06.12.2022 по справі № 918/845/22. До заяви долучено докази відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу: Україна, 35421, Рівненська область, Рівненський район, с. Андрусіїв, вул. Вершила, М., буд. 41а .

З огляду на викладене, судом встановлено, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви у межах процесуального строку, встановленого судом.

Ухвалою від 27.12.2022 продовжено розгляд справи. Судове засідання для розгляду справи № 918/845/22 призначено на 17.01.2023.

06.01.2023 від відповідача надійшов відзив.

17.01.2023 від відповідача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 17.01.2023 відкладено судове засідання на 31.01.2023.

Ухвалою від 31.01.2023 відкладено судове засідання на 07.02.2023. Постановлено провести судове засідання 07.02.2023 по справі № 918/825/22 у Господарському суді Рівненської області із представником позивача Божонок Т.В. (електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції.

07.02.2023 судом встановлено, що учасники справи не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про надіслання на офіційні електронні адреси позивача та відповідача-1ухвали від 31.01.2023.

Відповідно до п. 17 розділу ІІІ положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 за № 1845/0/15-21 встановлено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Крім того, відповідача-1 у справі повідомлено про час, дату та місце проведення судового засідання рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а саме - ухвали від 31.01.2023) за трек-номером 723.

Із адреси відповідача-2 повернувся конверт із ухвалою Господарського суду Рівненської області від 31.01.2023 за трек-номером 740 із зазначенням причин повернення "За закінченням встановленого терміну зберігання".

Статтею 120 ГПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи, що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвали для вчинення відповідних дій за належною адресою та які повернулися до суду у зв`язку з їх неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18).

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Відтак відповідач-2 належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення даного судового засідання 07.02.2023 в розумінні вимог ГПК України.

07.02.2023 на офіційну електронну пошту суду від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про проведення судового засідання без участі його представника.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою та зважаючи на наявність вказаної заяви позивача, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представників учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача та заперечення відповідача-1, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

В обгрунування позовних вимог позивач вказує, що 13.02.2019 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Віртуоз ЛТД» (далі - позичальник) був укладений кредитний договір № 011/17530/508610, за умовами якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 730 000 грн 00 коп., а позичальник зобов`язувався використати кредит за цільовим призначенням, повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов Договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором.

Позивач вказує на те, що відповідач порушує свої обов`язки за кредитним договором, так як не виконує взяті на себе договірні зобов`язання. Відтак позивач заявив вимогу про дострокове виконання договору та просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 514 480 грн 09 коп. (з яких - заборгованість за кредитом у розмірі 446 930 грн 70 коп. та заборгованість за відсотками у розмірі 67 549 грн 39 коп.)

Відповідач-1 заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, мотивуючи тим, що з лютого 2022 року ТОВ "Віртуоз ЛТД" призупинило свою господарську діяльність та внаслідок виникнення обставин непереборної сили - збройної агресії Російської Федерації проти України унеможливлюється повернення Товариством коштів за кредитним договором, і як тільки воєнний стан в Україні перестане діяти, Товариство повернеться до виконання своїх обов`язків, передбачених кредитним договором.

Позивач у відповіді на відзив вказує, що Торгово-промислова палата України своїм листом-повідомленням від 28.02.2022 підтвердила, що військова агресія російської федерації проти України є форс-мажором, втім обставини непереборної сили надають позичальнику право не сплачувати лише штрафні санкції та пеню, а стягнення таких не заявлено в позовній заяві. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17.03.2022 не передбачається скасування відсотків за користування кредитними коштами. Також, даним нормативно-правовим актом визначено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Тобто, як наголошує Банк, відповідно до чинного законодавства України воєнний стан не звільняє від обов`язків щодо сплати кредиту.

Судом встановлено, що 13.02.2019 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю «Віртуоз ЛТД» (позивальник) був укладений кредитний договір № 011/17530/508610, за умовами якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 730 000 грн 00 коп., а Позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати всі інші обов`язки, визначені Договором (п.1.1. Договору).

Кінцевий термін погашення кредиту - 13.02.2022, або інша дата, визначена, відповідно до пункту 5.4 або статті 8 Договору (п.1.3. Договору).

Згідно з п.1.4. Договору, кредит надається Позичальнику на розвиток бізнесу, окрім витрат на придбання послуг, сировини, матеріалів, які будуть використані у виробництві продукції, внесків до статутного фонду Позичальника, благодійні внески, виплату дивідендів, надання/повернення фінансової допомоги, надання кредитів, погашення інших кредитів.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця Кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28 % річних, в т.ч. за користування Кредитом після настання кінцевого терміну погашення Кредиту, визначеного пунктом 1.3. Договору.

Згідно з п. 5.5. Договору позичальник зобов`язується з періодичністю визначеною цією статтею 5 Договору та Графіком, здійснювати погашення заборгованості за Кредитом, сплату процентів та комісії, зазначеної в п. 2.8. Договору шляхом переказу грошових коштів на рахунок погашення № НОМЕР_2 , відкритий в АТ "Райффайзен Банк Аваль" в розмірі, не меншому ніж сума заборгованості за Кредитом, процентів, комісії за пунктом 2.8. Договору.

Нарахування процентів за Кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості Позичальника за Кредитом протягом всього строку користування Кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі Кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення Кредиту в повному обсязі (п. 2.3. Договору).

Згідно з п. 5.1 - 5.2 Договору, позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за Договором (в т.ч. здійснити повернення кредиту, сплатити проценти за користування Кредитом, комісію, пеню, штрафи та інші платежі, в тому числі відшкодування витрат та збитків Кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов Договору) в порядку, визначеному Договором. Позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його користування. Тимчасово, на період з 14.08.2020 до 12.12.2020 (дата закінчення кредитних канікул) сторони домовились зменшити розмір щомісячного ануїтетного платежу відповідно до графіку, що є додатком до цього договору та його невід`ємною частиною, та підлягає застосуванню за Договором до повного виконання Позичальником майнових зобов`язань окрім його зміни чи скасування з підстав, встановлених Договором. Протягом кредитних канікул Позичальник сплачує проценти відповідно до умов Договору та графіку.

Пунктом 5.3. Договору, позичальник зобов`язується здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 13 числа, та при погашенні заборгованості за Кредитом в повному обсязі. Якщо дата платежу, зазначена у графіку не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті платежу, визначеній у графіку. Під поняттям "банківський день" сторони розуміють робочий день кредитора, протягом якого приймаються документи клієнтів на переказ і документи на відкликання та здійснюється їх оброблення, передавання і виконання.

Відповідно до п. 4.6., п. 4.7. Договору, при простроченні повернення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку такого прострочення та підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком. Кредитор зобов`язаний вести облік платежів в рахунок погашення заборгованості і, на вимогу Позичальника, проводити звірку розрахунків та надавати інформацію про поточний стан заборгованості Позичальника за Договором. Сторони погоджуються, що остаточною підставою для визначення будь - яких грошових зобов`язань Позичальника перед Кредитором за Договором є дані обліку та розрахунки, що ведуться установою Кредитора.

Пунктами 11.1., 11.2. Договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених Договором, сторони несуть відповідальність згідно законодавства України та положень Договору. До регулювання правовідносин, які неврегульовані Договором, застосовуються відповідні норми законодавства України.

Відповідно до п. 11.2, підп. 11.2.1, підп. 11.2.2 Договору, Позичальник, на вимогу Кредитора, сплачує останньому у разі прострочення виконання будь - яких грошових зобов`язань за Договором (крім випадку порушення зобов`язання зі сплати пені, штрафів, неустойки) Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору пеню в розмірі 2% річних від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, по день, що передує дню виконання Позичальником простроченого зобов`язання в повному обсязі (включно). У разі виявлення фактів нецільового використання кредиту - штраф в розмірі 2% від розміру кредиту, який був використаний не за цільовим призначенням. Штраф підлягає сплаті Позичальником протягом п`ятнадцяти банківських днів з дати відправлення Кредитором відповідної письмової вимоги. Сплата штрафів або неустойки не звільняє Позичальника від виконання простроченого (порушеного/невиконаного) зобов`язання.

Також договором передбачено, якщо у разі настання обставин Дефолту (невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором) Кредитор має безумовне право вимагати дострокового повного/часткового виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором (ст. 8 Кредитного договору).

Всі спори, що виникають між Сторонами у зв`язку з Договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів, а у разі неможливості їх вирішити шляхом переговорів - у судовому порядку відповідно до законодавства України. До всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у п`ять років (п. 11.3, п. 11.4. Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і скріплення печатками і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань відповідно до Договору (п.12.1 Договору).

Додатком № 1 від 13.02.2019 до Кредитного договору № 011/17530/508610 від 13.02.2019 кредитор та позичальник передбачили, що встановлення кредиту та сплата процентів за користування кредитом по кредитному договору № 011/17530/508610 здійснюється позичальником згідно з встановленим графіком погашення заборгованості.

Пунктами 2.3 Додатку (том 1, а.с. 16), сторони встановлюють, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється відповідно до ст. 5 Договору. Цей Додаток укладено українською мовою в двох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної з Сторін, та є невід`ємною частиною Договору.

Розділом 4 Договору передбачено, що виконання зобов`язань Позичальника, що виникають, у тому числі у майбутньому, за Договором, забезпечується порукою відповідно до договору поруки, який повинен бути укладений одразу ж після укладення Договору, між кредитором і ОСОБА_1 . Також, пунктом 4.1 передбачено, що поручитель солідарно відповідає за виконання зобов`язань, що виникли або виникнуть у майбутньому на підставі Договору.

Судом встановлено, що з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором 13.02.2019 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 (далі - поручитель) уклали Договір поруки №011/17530/508610/П, відповідно до умов якого ОСОБА_1 на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати по зобов`язаннях ТОВ "Віртуоз ЛТД", що виникають з умов Кредитного договору.

Відповідно до умов п. 2.1. Договору поруки сторони визначили, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих Забезпечувальних зобов`язань, поручитель та позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У такому випадку кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеннями Забезпечувальними зобов`язаннями.

Відповідно до п. 2.6. Договору поруки поручитель зобов`язується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання позичальником забезпечених зобов`язань перед Кредитором.

Пунктом 2.2. встановлено, що вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань перед кредитором у Вимозі.

27.03.2019 між кредитором та позичальником було укладено №011/17530/568610/1 до Кредитного договору, відповідно до якої змінено графік погашення заборгованості за кредитом, без зміни кінцевого терміну погашення.

14.08.2020 між кредитором та позичальником укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору, за якою кінцевий термін погашення Кредиту визначений на 13.07.2022. Пунктом 1.1. Додаткової угоди №1 встановлено, що Позичальник зобов`язується щомісяця сплачувати Кредитору Проценти на період з 14.08.2020 по 13.11.2020 (включно) в розмірі 25% річних; починаючи з 14.11.2020 в розмірі 28 % річних.

Також, Додатковою угодою капіталізована прострочена заборгованість за процентами у розмірі 13 996 грн 03 коп. та встановлено новий графік погашення заборгованості за Кредитом та сплати процентів, що є Додатком №1 до Додаткової угоди №1.

Пунктом 3 Додатку №1 до Додаткової угоди №1 встановлено, що сторони встановлюють, що нарахування процентів здійснюється відповідно до статей 2, 5 Договору.

30.08.2021 між кредитором та позичальником було укладено додаткову угоду №2 до Кредитного договору. Такою додатковою угодою №2 сторонами було домовлено про визначення кінцевого терміну погашення кредиту датою 13.08.2024.

Згідно з п. 2 даної додаткової угоди сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за Договором, строк сплати якої настав, у такому порядку: станом на дату укладення Додаткової угоди фактична заборгованість по сплаті суми Кредиту становить 457 689 грн 31 коп.; станом на дату укладення Додаткової угоди заборгованість Позичальника становить 64 916 грн 98 коп., у тому числі: 39 753 грн 85 коп. (заборгованість з погашення суми Кредиту) та 25 163 грн 13 коп. (заборгованість з погашення процентів).

Сторони домовилися викласти Графік погашення заборгованості за Кредитом та сплати Процентів у новій редакції згідно з Додатком №1 до Додаткової угоди.

30.08.2021 між кредитором і поручителем укладений Додатковий договір до Договору поруки, згідно з яким визначено зобов`язання щодо повернення кредитних коштів у розмірі 730 000 грн 00 коп. до 13.08.2024.

Судом встановлено, що взяті на себе зобов`язання по Кредитному договору Банк виконав у повному обсязі, перерахувавши на поточний рахунок Позичальника кошти в розмірі 730 000 грн 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку від 20.07.2022 (том 1, а.с. 17-31).

Проте всупереч вимогам Кредитного договору та укладених до нього Додаткових угод відповідачі-1 та -2 не виконують взяті на себе договірні зобов`язання, а саме не здійснюють погашення кредитної заборгованості, наслідком чого станом на 20.07.2022 заборгованість перед позивачем за Кредитним договором становить 514 480 грн 09 коп., що складається із заборгованості за кредитом 446 930 грн 70 коп. (у тому числі 71 970 грн 43 коп. - прострочена заборгованість за кредитом), та заборгованості за відсотками 67 549 грн 39 коп. (у тому числі 65 149 грн 43 коп. - прострочена заборгованість за відсотками).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою від 21.07.2022 про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, в якій вимагав, у зв`язку з припиненням належним чином виконувати свої зобов`язання за Кредитним договором, протягом не більше ніж 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені, а саме: 446 930 грн 70 коп. - заборгованості по сумі Кредиту, 67 549 грн 39 коп. - заборгованості за відсотками та розрахована пеня (том 1, а.с. 44).

Також, 21.07.2022 позивачем було надіслано лист вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань, відповідно до якого позивач проінформував про те, що позичальник припинив належним чином виконувати свої обов`язки за Кредитним договором, наслідком чого станом на 20.07.2022 заборгованість останнього перед Банком за Кредитним договором становить - 446 930 грн 70 коп. (заборгованості за кредитом), у тому числі 71 970 грн 43 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, та заборгованості за відсотками - 67 549 грн 39 коп., у тому числі 65 149 грн 43 коп. - прострочена заборгованість за відсотками, а також та розрахована пеня.

Згідно з умовами Договору поруки відповідач-2 прийняв на себе зобов`язання, у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником перед Банком всіх або окремих забезпечувальних зобов`язань за Кредитним договором, здійснити виконання порушених забезпечувальних зобов`язань в обсязі, заявлених Банком в письмовій вимозі.

Суд відзначає, що у вказаній вимозі Банк, посилаючись зокрема на вище викладені підстав та керуючись умовами Договору поруки, запропонував терміново, але у будь-якому разі не пізніше 10 банківських днів з дати отримання цієї вимоги погасити вищезазначену заборгованість.

Однак, вказана вимога Банку залишена без відповідного реагування зі сторін позичальника та поручителя та зазначена сума кредитної заборгованості, заборгованості за відсотками відповідачами-1 та -2 не погашена.

Тому, внаслідок невиконання відповідачами-1 та -2 взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором та Договором поруки щодо графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у відповідачів-1 та -2 виник обов`язок дострокового повернення заборгованості у розмірі 514 480 грн 09 коп., що складає: заборгованість за кредитом у розмірі 446 930 грн 70 коп. та заборгованість за відсотками у розмірі 67 549 грн 39 коп. А строк виконання зобов`язань за кредитним договором та договором поруки є таким, що настав.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі-1 та -2, зі свого боку, зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконали, надані відповідачу-1 грошові кошти відповідно до кредитного договору №011/17530/508610 від 13.02.2019 Банку не повернули. Також не сплатили банку нараховані проценти за користування кредитом.

Відповідачами-1 та -2 доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором №011/17530/508610 від 13.02.2019 суду не надано.

З наведених обставин вбачається, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються договірних правовідносин пов`язаних з наданням кредитних коштів, а також договірних відносин що стосуються вчинення правочину з забезпечення виконання основного зобов`язання.

Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права в частині своєчасної повернення отриманих кредитних коштів порушеними.

Як унормовано положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Укладений між позивачем та відповідачем-1 Договір, який за своєю суттю відноситься до кредитного договору, є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних правовідносин відповідно до ст. ст. 173, 174 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно з правилами ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

В силу вимог ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 204 ЦК України укладений сторонами кредитний договір як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Нормами ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас нормами ч. 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що на виконання умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 730 000 грн. 00 коп. за процентною ставкою 28 % річних, яка змінювалася внаслідок укладення додаткових угод, з графіком погашення що визначений позивачем та відповідачем-1.

Водночас у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем-1 та -2 умов кредитного договору (прострочення платежів з повернення кредитних коштів та відсотків) 21.07.2022 направив позичальнику та поручителю лист вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань.

Як випливає зі змісту вказаної вимоги банк повідомив позичальника та поручителя, що у випадку невиконання вимог щодо погашення кредитної заборгованості, банк буде вимушений вжити заходів з примусового стягнення заборгованості за Кредитним договором в судовому порядку.

Докази виконання вимоги банку матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені судом обставини, суд робить висновок, що заявивши вимогу про повернення простроченої заборгованості та повідомивши позичальника про наслідки невиконання вказаної вимоги (до позичальника буде застосовано процедуру дострокового виконання грошових зобов`язань) банк реалізував своє право вимагати у позичальника та поручителя дострокового повернення кредиту починаючи з 21.07.2022.

Водночас, як встановлено судом, відповідач-1 позов заперечує, мотивуючи тим, що з лютого 2022 року ТОВ "Віртуоз ЛТД" призупинило свою господарську діяльність та внаслідок виникнення обставин непереборної сили - збройної агресії Російської Федерації проти України робить неможливим повернення Товариством коштів за кредитним договором, і як тільки воєнний стан в Україні перестане діяти, Товариство повернеться до виконання своїх обов`язків, передбачених кредитним договором.

При цьому, як вбачається із доказів, наданих відповідачем-1 в якості підтвердження настання обставин непереборної сили, відповідач надав суду лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02-7.1 про форс-мажор.

Щодо даних аргументів суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, яка об`єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх об`єднання.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислові палати створюються з метою сприяння розвиткові народного господарства та національної економіки, її інтеграції у світову господарську систему, формуванню сучасних промислової, фінансової і торговельної інфраструктур, створенню сприятливих умов для підприємницької діяльності, всебічному розвиткові усіх видів підприємництва, не заборонених законодавством України, науково-технічних і торговельних зв`язків між українськими підприємцями та підприємцями зарубіжних країн.

Приписами ч. 1 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Листом-роз`ясненням Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 ТПП України на підставі ст. ст. 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 року № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини.

В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 регламенту).

Проте, в ст. ст. 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" нічого не повідомлено про офіційні листи ТПП України та їх правовий статус, а статут ТПП України у вільному доступі відсутній.

Загальний офіційний лист ТПП України від 28.02.2022 не містить (та і не може містити) ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Загальний офіційний лист ТПП України від 28.02.2022 видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання конкретного зобов`язання.

Таким чином, використання загального офіційного листа ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 з метою підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у випадку невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання через військову агресію російської федерації проти України повинен супроводжуватися принаймні і іншими доказами на підтвердження неможливості виконати зобов`язання в строк та належним чином.

Крім цього, господарський суд бере до уваги, що відповідач-1 мав змогу звернутися до ТПП України або відповідної регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин або ж обставин непереборної сили відповідно до регламенту, проте цього не зробив, а поважних причин неможливості звернутися суду не повідомив.

Як вбачається з листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 форс-мажорною обставиною в Україні визнано військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення 24.02.2022 воєнного стану в нашій державі. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 і до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Таким чином, в силу приписів ч. 1 ст. 617 ЦК, ч. 2 ст. 218 ГК та ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

28.02.2022 ТПП України видала лист-підтвердження про настання форс-мажорних обставин, утім, такий лист не може слугувати абсолютним доказом неможливості виконати зобов`язання для всіх без виключення суб`єктів господарювання. І навіть в самому листі є застереження про те, що обставини є надзвичайними та невідворотними за зобов`язаннями, виконання яких стало неможливим у встановлений термін, але аж ніяк не для всіх зобов`язань.

Щоб засвідчити форс-мажорні обставини відповідачу необхідно звернутися до Торгово-промислової палати, а для того, щоб отримати сертифікат про форс-мажорні обставини, потрібно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається, як на підставу неможливості виконати зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17.

Утім відповідачем-1 не надано належних та допустимих доказів наявності форс-мажору у спірних правовідносинах (зокрема, відповідний сертифікат Торгово-промислової палати).

Відтак, саме лише твердження відповідача-1 про те, що несплата заборгованості за Кредитним договором сталася з причин настання форс-мажорних обставин, та пов`язана з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану, є необґрунтованим.

Адже виходячи з наведених норм законодавства, висновків Верховного Суду, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної торгово-промислової палати.

У матеріалах справи відсутній сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчував би наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язань за Кредитним договором.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально.

До матеріалів справи позивачем додано розрахунок заборгованості за Кредитним договором №011/17530/508610 з 13.02.2019 по 20.07.2022, з якого вбачається, що відповідачем отримано кредит у розмірі 730 000 грн 00 коп. та здійснено ряд оплат за Договором, загальною заборгованістю за кредитом залишається сума у розмірі 446 930 грн 70 коп., (в тому числі прострочена заборгованості за кредитом 71 970 грн 43 коп.) та заборгованість за відсотками - 67 549 грн 39 коп. (у тому числі 65 149 грн 43 коп. прострочена заборгованість за відсотками).

Господарський суд, перевіривши подані позивачем розрахунки (том 1, а.с.6-9), встановив їх обґрунтованість та дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з позичальника та поручителя заборгованості у розмірі 514 480 грн 09 коп., ( з яких - заборгованість за кредитом у розмірі 446 930 грн 70 коп. та заборгованість за відсотками у розмірі 67 549 грн 39 коп.) підлягають до задоволення.

З огляду на викладене, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів-1 та -2 кредитних коштів по основному зобов`язання в розмірі - 514 480 грн 09 коп. є законними та обґрунтованими, а тому такими, що мають бути задоволені.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач-1 своїх заперечень, та враховуючи неподання відповідачами-1 та -2 жодних доказів які б свідчили про виконання останніми зобов`язань за кредитним договором чи спростовували наведені позивачем факти, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та про стягнення солідарно з відповідачів-1 та -2 на користь позивача у розмірі 514 480 грн 09 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 446 930 грн 70 коп. та з заборгованості за відсотками у розмірі 67 549 грн 39 коп.

Солідарна відповідальність - відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі при поданні позовної заяви є стягнення солідарно з відповідачів-1 та -2 заборгованості за Кредитним договором у розмірі - 514 480 грн 09 коп.

Враховуючи положення Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви з майновими вимогами у розмірі 514 480 грн 09 коп. позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 7 717 грн 20 коп.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у необхідному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 14790 від 09.09.2022.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню з відповідачів-1 та -2 на користь позивача підлягає 514 480 грн 09 коп., то розмір судового збору пропорційно частині задоволених вимог становить 7 717 грн 20 коп., який солідарно покладається на відповідачів-1 та -2.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 196, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" (вул. Незалежності, 9, Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, 9, Київ11, Київ, 01011, ) 514 480 (п`ятсот чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн 09 коп. (з яких - 446 930 (чотириста сорок шість тисяч дев`ятсот тридцять) грн 70 коп. - основний борг, 67 549 (шістдесят сім тисяч п`ятсот сорок дев`ять) грн 39 коп. - заборгованість за відсотками).

3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" (вул. Незалежності, 9, Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, 9, Київ11, Київ, 01011, ) 7 717 (сім тисяч сімсот сімнадцять) грн 20 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано "13" лютого 2023 року

Суддя Романюк Ю.Г.