ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023м. ДніпроСправа № 904/5031/22

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ

про стягнення 57 806,20 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Укртелеком" неустойку за договором оренди що належить до державної власності № 12/02-4199-ОД від 29.10.2010 у розмірі 57 806,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди, що належить до державної власності № 12/02-4199-ОД від 29.10.2010 в частині своєчасного повернення майна з оренди, внаслідок чого позивачем нарахована неустойка за період з 29.08.2017 по 30.11.2018 у розмірі 57 806,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2022 у справі №904/5031/22, яка була направлена на адресу Акціонерного товариства "Укртелеком" вручена 16.01.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали) № 413, яке надійшло на адресу Господарського суду 20.01.2023.

30.01.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області від представника Акціонерного товариства "Укртелеком" надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях в повному обсязі.

Також представником Акціонерного товариства "Укртелеком" було надіслано заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про стягнення неустойки яка вмотивована тим, що до стягнення з АТ "Укртелеком" заявив нараховану неустойку передбачену статтею 785 Цивільного кодексу України за не повернення майна після закінчення строку дії договору оренди. Вказана неустойка позивачем нарахована за період з 29.08.2017 по 30.11.2018 року в розмірі 57 806, 20 грн. Згідно із позовною заявою, позивачу було відомо про припинення строку дії договору оренди, а саме з 29.08.2016, а оскільки майно повернуто згідно акту від 30.11.2018, вказаний акт був підписаний в тому числі і представником позивача. Таким чином відповідач вважає, що позивачу було відому про порушення права починаючи з 01.12.2018.

08.02.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області від представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях надійшла відповідь на позов в якій зазначає, що підписуючи основний договір оренди від 29.10.201 0 № 12/02-4199-ОД пунктом 10.9 сторони погодили, що чинність цього договору припиняється, зокрема, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Вищевказаним договором оренди сторони погодили процедуру згідно якої договірні відносини продовжуються шляхом продовження дії договору на новий строк. Так, пунктом 5.20. договору сторони дійшли погодження, що у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, орендар зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (копію договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.). Натомість жодних заяв, згідно порядку, встановленого п.5.20 договору, щодо пролонгації договору оренди на новий термін, а також підтверджуючих виконання умов договору документів з боку ПАТ "Укртелеком" на адресу Регіонального відділення не надійшло, у зв`язку з чим дію договору оренди від 29.10.2010 № 12/02-4199-ОД було припинено за закінченням строку, на який його було укладено - з 22.02.2017.

Стосовно строку позовної давності, в межах якого позивач звернувся із позовом, що розглядається у даній справі, до суду за захистом свого порушеного права, позивач зазначає, що пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно статті 257 Цивільного Кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Однак, частина друга статті 785 Цивільного Кодексу України є особливим заходом цивільної відповідальності (неустойкою), яка визначається в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення її наймодавцю у разі припинення договору найму та має певну специфіку у застосуванні щодо непоширення на неї скороченого строку позовної давності відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 Цивільного Кодексу України. Таким чином, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID -19)" № 540-ІХ від 30.03.2020 продовжений строк позовної давності щодо неустойки на строк дії карантину. Трирічна позовна давність для стягнення неустойки за договором оренди від 22.04.2011 № 12/02-4390-ОД в розмірі 125 988 гри. 10 коп. закінчується вже після початку карантину, а тому строк позовної давності є продовженим. За таких обставин, позивач вважає, що не пропустив строк позовної давності.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

29.10.2010 між Регіональним відділенням Фонду держмайна України по Дніпропетровській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртелеком" (орендар) було укладено договір від 29.10.2010 №12/02-4199-ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлове приміщення (надалі - майно) площею 49,9 кв.м., розміщене за адресою: Верхньодніпровський район, м. Верхівцеве, вул. Леніна, 91 на 1-му поверсі 1-поверхової будівлі, що перебуває на балансі Дніпропетровської дирекції УДГШЗ "Укрпошта", вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 01.05.2010 і становить за незалежною оцінкою 48 612,00 грн.

Відповідно до пункту 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення та експлуатації обладнання електрозв`язку без права надання послуг з доступу до Інтернет. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна.

Актом приймання - передачі від 29.10.2010 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлове вбудоване приміщення площею 49,9 кв.м., будівлі, що знаходиться на балансі Дніпропетровської дирекції УДГШЗ "Укрпошта", за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхівцеве, вул. Леніна, 91 (а.с. 11).

Згідно з пунктами 3.1, 3.3 договору, орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 зі змінами (далі - Методика розрахунку) або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2010 - 607,59 грн. орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2010 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за вересень-жовтень 2010 року. орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що орендна плата перераховується до держаного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні:

- 70% - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділеннями казначейства - у розмірі 425,31 гри.;

- 30% балансоутримувачу - у розмірі 182,28 грн щомісяця не пізніше 15 числа наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктом 3.11 договору визначено, що у разі припинення (розірвання) договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання - передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Пунктом 5.5 договору визначено, що у разі припинення або розірвання договору, орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати орендованого майна з вини орендаря. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, один примірник якого надається орендарем орендодавцю у триденний термін з моменту його підписання. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання покладається на орендаря. У разі ненадання у триденний строк з дати підписання акту приймання-передачі орендодавцеві, зобов`язання орендаря по поверненню орендованого державного майна вважаються невиконаними, а орендар зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування державним майном за час прострочення.

Пунктом 10.1 договору визначений строк його дії, а саме: "Цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 29 жовтня 2010р. по 28 вересня 2013 р. включно".

20.09.2011 у зв`язку із зміною найменування орендаря згідно Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 № 514-УІ та його реквізитів, до договору оренди нерухомого майна від 29.10.2010 № 12/02-4199-ОД, за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхівцеве, вул. Леніна, 91, площа оренди - 49,9 м.кв. були внесені зміни шляхом укладання відповідної додаткової угоди про внесення змін до договору оренди. Так, в преамбулі та розділі 12 договору ВАТ "Укртелеком" було змінено на Публічне акціонерне товариство "Укртелеком".

22.10.2013 відповідно до статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та на виконання наказу РВ ФДМУ по Дніпропетровській області від 09.08.2013 № 12/02-312-ПОД, між сторонами була укладена додаткова угода про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.10.2010 № 12/02-4199-ОД: пункти 3.1. та 3.6 розділу 3 договору викладено в наступній редакції: "Орендна плата....і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2013р. 904,92 грн."; орендна плата перераховується; - 70% - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділеннями казначейства у розмірі - 633,44 грн., -30% - балансоутримувачу - у розмірі 271,48 грн.

Крім того, згідно вказаної додаткової угоди пункту 10.1. розділу 10 доповнено абзацом 2 та викладено в наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 29.09.2013 по 28.08.2016 (включно)". Усі інші умови договору, не порушені даною угодою, залишаються без змін.

Листом від 28.04.2016 № 11-02-02276 Регіональне відділення звернулось до Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком" та ДД УДППЗ "Укрпошта" з повідомленням щодо припинення дії договору оренди нерухомого майна від 29.10.2010 № 12/02-4199-ОД 28.08.2016 та необхідності у зв`язку з цим надання ПАТ "Укртелеком" до Регіонального відділення заяви щодо пролонгації договору у разі наміру подальшого використання ним орендованого майна, а також надання копій підтверджуючих документів з копіями платіжних доручень стосовно виконання умов договору оренди в частині страхування орендованого майна та забезпечення пожежної безпеки, як умови продовження договору Орендарю необхідно надати до Регіонального відділення заяву щодо пролонгації договору оренди (а.с. 15, том 1).

11.01.2017 між сторонами була укладена додаткова угода про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.10.2010 № 12/02-4199-ОД, відповідно до якої абзац другий пункту 10.1 розділу 10 викладено в наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 29.08.2016 по 28.08.2017 (включно)".

Регіональне відділення по Дніпропетровській області листом №11-02-03074 від 26.05.20217 повідомило Дніпропетровську філію Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" повідомило про припинення дії договору оренди від 29.10.22010 №12/02-4199-ОД з 29.08.2017 та запропонувало повернути об`єкт оренди балансоутримувачу за актом приймання-передачі (а.с. 17).

На підтвердження доказів направлення вказаного листа позивачем надано копію фіскального чеку №4439 від 02.06.2012, списком (в пункті 1 якого вказано про направлення на адресу ДФ ПАТ "Укртелеком" листа №11-02-03074 від 26.05.20217) з відтиском поштового штемпелю "Укрпошта" від 02.06.2017, копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №584, відповідно до якого адресатом отримано поштову кореспонденцію 06.06.2017 (а.с. 18, 19).

23.05.2018 Регіональним відділення Фонду Державного майна по Дніпропетровській області видано наказ № 12/02-131-ПО, відповідно до якого договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.10.2010 № 12/02-4199-ОД, укладений між Регіональним відділенням та ПАТ "Укртелеком" є припиненим з 29.08.2017.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи державне майно, що було предметом договору оренди від 29.10.2010 № 12/02-4199-ОД повернуто відповідачем балансоутримувачу в особі Дніпропетровської дирекції ПАТ "Укрпошта" за актом повернення з оренди нежилого приміщення 30.11.2018 (а.с. 21).

У зв`язку з тим, що майно орендарем було повернуто несвоєчасно позивачем нарахована неустойка за період з 29.08.2017 по 30.11.2018 в розмірі 57 806,20 грн., що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 57 806,20 грн. неустойки за період з 29.08.2017 по 30.11.2018.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору оренди майна, строк дії договору, умови передачі майна в оренду та повернення його з оренди, час користування ним орендарем, припинення договору оренди та повернення орендованого майна, а також правомірність заявленого до стягнення розміру неустойки, нарахованої відповідно до вимог частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (стаття 759 Цивільного кодексу України).

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Водночас орендоване майно є державним, тому на спірні правовідносини поширюється також і дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у частині 1 статті 2 якого наведено аналогічне визначення оренди.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору оренди, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 761 Цивільного кодексу України визначено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Орендар вступив у строкове користування об`єктом оренди з 29.10.2010 (дата підписання Акту приймання - передачі).

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України закріплено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Умови продовження договірних відносин за договорами оренди державного та комунального майна унормовані статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Так, відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції Закону №2269-ХІІ, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин), у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Позивач зазначає, що листом №11-02-03074 від 26.05.2017 повідомив відповідача про припинення договору оренди з 29.08.2017 у зв`язку із закінченням терміну дії. Позивач вказує, що даний лист направив відповідачу 02.06.2017, що підтверджується фіскальним чеком №4439 від 02.06.2012, списком (в пункті 1 якого вказано про направлення на адресу ДФ ПАТ "Укртелеком" листа №11-02-03074 від 26.05.20217) з відтиском поштового штемпелю "Укрпошта" від 02.06.2017, копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №584, відповідно до якого адресатом отримано поштову кореспонденцію 06.06.2017 (а.с. 18, 19).

Так, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №584 адресатом (ДФ ПАТ "Укртелеком") отримано поштову кореспонденцію 06.06.2017 (при цьому, на вказаному повідомленні містяться відмітка про направлення листів за вих. №11-02-03074 та №11-02-03078) (а.с 19).

Таким чином, з урахуванням пункту 10.1 договору (в редакції додаткової угоди від 11.01.2017), статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір від 29.10.2010 №12/02-4199-ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності є припиненим з 29.08.2017.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його укладено (частина 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. (частина 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Аналогічні положення щодо повернення майна передбачені пунктом 10.11. договору оренди, за яким у разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов`язаний негайно повернути балансоутримувачу у стані, в якому воно одержано, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідач повернув орендоване майно балансоутримувачу 30.11.2018 за актом приймання-передачі, тобто з порушенням встановленого договором та законом строку.

Частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини першої статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За змістом наведених норм, договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору; а припинення договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в Договорі.

Користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного Договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим орендна плата за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо) не нараховується.

З урахуванням викладеного є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 57 806,20 грн. за період з 29.08.2017 по 30.11.2018.

Господарський суд відхиляє доводи відповідача на те, що обов`язок з повернення об`єкту оренди виник у відповідача лише після доведення до відома наказ від 23.05.2018 №12/02-131-Т про припинення дії договору з тих підстав, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.10.2010 № 12/02-4199-ОД є припиненим відповідно до пункту 10.1 договору (в редакції додаткової угоди від 11.01.2017), статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Про припинення з 29.08.2017 договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.10.2010 № 12/02-4199-ОД відповідач був повідомлений, що підтверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №584, відповідно до якого адресатом (ДФ ПАТ "Укртелеком") отримано поштову кореспонденцію 06.06.2017.

Щодо позовної давності господарський суд зазначає таке.

Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі №916/1319/19 сформовано таку правову позицію щодо застосування частини другої статті 785 Цивільного кодексу України.

Частина друга статті 785 Цивільного кодексу України є особливим заходом цивільної відповідальності (неустойкою), яка визначається в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення її наймодавцю у разі припинення договору найму та має певну специфіку у застосуванні щодо непоширення на неї скороченого строку позовної давності відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України, оскільки дія такої санкції поширюється на весь час неправомірного користування майном, а також щодо незастосування до неї положень статті 232 Господарського кодексу України про припинення нарахування штрафних санкцій по закінченню 6 місяців, оскільки частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено інше (дію санкції на весь період неправомірного користування майном).

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Разом з цим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020 було доповнено Розділ IX Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Так, Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) 11.03.2020 оголосила пандемію коронавірусу. Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року.

Станом на 28.12.2022 (дата звернення до суду) на усій території України продовжував діяти карантин, пов`язаний із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

З урахуванням наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 57 806,20 грн. за період з 29.08.2017 по 30.11.2018 заявлені в межах позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 57 806,20 грн. неустойки за період з 29.08.2017 по 30.11.2018.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Акціонерного товариства "Укртелеком" про стягнення 57 806,20 грн задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6; ) 57 806,20 грн. неустойки, 2 481,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.02.2023

Суддя Ю.А. Бажанова