ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. ОдесаСправа № 910/3407/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року

у справі №910/3407/22

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕФТОРГ"

про стягнення 5 871,60 грн.,

(суддя місцевого господарського суду: Мостепаненко Ю.І., Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29),

ВСТАНОВИВ:

В травні 2022 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕФТОРГ" (далі - ТОВ «СЕФТОРГ»), в якій просить суд стягнути з відповідача 5 871,60 грн. - штрафу, а також витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків за Договором №63/ВЗЗ-2021 від 03.08.2021, вказуючи на поставку товару з порушенням вимог щодо маркування.

Рішенням Господарського суду від 08.09.2022 по справі №910/3407/22 у задоволенні позову відмовлено.

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оскільки позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів порушення відповідачем вимог щодо маркування товару, поставленого 10.11.2021 за видатковою накладною №СФ-0037850, на підставі чого заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 по даній справі скасувати та прийняти нове - про задоволення позовних вимог.

На перконання позивача, рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим. Позивач вказує, що рішення суду прийняте без урахування висновків щодо застосування норм права до спірних правовідносин, та з неповним і невсебічним з`ясуванням обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог.

Апелянт звертає увагу, що у присутності представника відповідача Сороки А.А. складено Акт приймального контролю №114 від 11.11.2021 та Акт про порушення умов Договору №27 від 11.11.2021, в яких зафіксовано факт порушення вимог щодо споживчого маркування товару, а саме: на споживчому маркуванні виробником Товару був зазначений ФОП Доленко А.В., який не був передбачений умовами Договору та не був узгоджений з позивачем.

Крім того, в актах також зазначено, що здійснюючи контрольні заходи, які включають в себе перевірку окремих показників якості, зазначених в ТУ У 46.38.029-95 «Продукты из шпика свиного. Технические условия», за якими виготовлено товар, було виявлено невідповідність за окремими органолептичними показниками.

Заявник апеляційної скарги вказує, що комісією позивача у присутності уповноваженого представника відповідача виявлені фасовані одиниці Товару вагою понад 3,0 кг, про що вказано на споживчому маркуванні товару (фотокопії доказу є додатками до акту приймального контролю №114 від 11.11.2021 та до акту про порушення умов Договору №27 від 11.11.2021)

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року по справі №910/3407/22 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції; витребувано з Господарського суду Одеської області матеріали справи №910/3407/22.

07.10.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/3407/22.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2022 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року по справі №910/3407/22 залишено без руху.

24.10.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про усунення недоліків, допущених в апеляційній скарзі на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року по справі №910/3407/22, в якій апелянт надав докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3721,50 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року по справі №910/3407/22, запропоновано відповідачу подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.263 Господарського процесуального кодексу України, вирішено розглянути апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року по справі №910/3407/22 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2021 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник) та ТОВ «Сефторг» (Учасник) було укладено Договір №63/В33-2021, відповідно до п. 1.1 якого учасник зобов`язався у визначені договором строки поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1), а замовник прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з п. 1.2 Договору найменування (номенклатура, асортимент) товару лот 1 - «Сало-шпик» (ДК 021:20-5 Сирі олії та тваринні і рослинні жири) (товар). Кількість товару за договором: 40 000 кг.

Відповідно до п. 2.1 Договору, визначено, що якість товару, що поставляється учасником, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правовоих актів, ДСТУ або ТУ У підприємства виробника та технічному опису (додаток 2 до договору). Товар за показниками безпечності, та окремих показників якості повинен відповідати документам, в тому числі щодо виробника, які були надані замовнику під час проведення процедури закупівлі. Товар, який учасник зобов`язується передати замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку його придатності. Разом з товаром учасник зобов`язується передати замовнику документи, що підтверджують безпечність та якість харчових продуктів, у тому числі забезпечують їх простежуваність, відповідно до Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 №771/97-ВР. Пакування товару, повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час його транспортування та зберігання. Маркування товару повинно відповідати вимогам Закону України «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів» від 06.12.2018 №2639-VIII та Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 №771/97-ВР.

Згідно п. 3.1 Договору контроль за станом виконання договірних зобов`язань учасником здійснюють замовник, представники замовника (відповідні посадові особи військової частини, які уповноважені на вчинення дій, визначених цим договором).

Відповідно до п. 3.2 Договору під час поставки кожної партії товару, замовник протягом 2 (двох) робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається учасником (контрольні заходи).

Контрольні заходи, включають в себе перевірку безпечності та окремих показників якості - за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, вимогам ст. 44 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 № 771/97- ВР (п.3.3 договору).

Згідно з п. 3.3.1 договору, контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника учасника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, у тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару), а у разі його відсутності - не розпочинається. Відсутність в представника учасника документів, які підтверджують його повноваження на складання документів від імені учасника, має наслідки неявки представника учасника. Результат проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю, який підписується представниками замовника, що здійснювали перевірку та представником учасника, а у разі відмови від підписання акту приймального контролю або відсутності представника учасника на території військової частини на момент складання вищезазначеного акту, - комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника), що засвідчується підписами представників замовника, та в подальшому акт приймального контролю протягом 3 (трьох) календарних днів, надсилається учаснику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення учасника з вищезазначеним актом. Під час проведення контрольних заходів, учасник - на вимогу представників замовника - зобов`язаний протягом 24 годин надати в паперовому вигляді оригінали або належним чином засвідчені копії документів про відповідність декларація (в тому числі декларація про відповідність), або висновок, або свідоцтво, або сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь який інший документ, що підтверджує виконання визначених законодавством вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності.

Згідно з п. 3.3.2 Договору, якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою замовника існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати замовника, що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування) або встановлено факт, що товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього договору (п. 3.9 п. 3.14), та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю (уповноважена лабораторія), яку визначає замовник, для проведення лабораторних досліджень. При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, учасник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання результатів досліджень учасником, має право звернутись до замовника щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості та направлення до уповноваженої лабораторії, яку визначає замовник. Результат повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились за зверненням учасника. У разі відсутності у визначений термін звернення учасника про проведення повторного відбору зразків (проб) остаточними є результати первинних досліджень. Послуги уповноваженої лабораторії щодо проведення лабораторних досліджень оплачуються учасником. Відмова учасника від підписання договору про проведення випробувань або оплатити послуги з перевірки якості вважатиметься згодою учасника з тим, що поставлена ним партія товару, з якої відібрані зразки (проби) є неналежної якості.

Ціна договору складає 3 355 200 грн., у тому числі податок на додану вартість 20%- 559 200 грн. (п.4.1 договору).

Відповідно до п. 6.3 Договору при передачі товару учасник повинен направити уповноваженого представника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи), котрий має право підпису на необхідних документах, в тому числі на право участі у відборі зразків (проб), підписання відповідних актів, та який зобов`язаний передати усю необхідну документацію на товар, а замовник прийняти товар і підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу або відмову в прийняті товару, які вказані в цьому договорі.

Замовник має право не приймати товар за кількістю та якістю, у разі встановлення не відповідності товару документам (декларації виробника або сертифікат якості; протоколу досліджень (випробувань) про безпечність та відповідність товару або експертного висновку про безпечність та відповідність товару; етикетку виробника), у разі встановлення не відповідності вимогам щодо якості або маркування або етикування товару, після проведення контрольних заходів представниками замовника. У разі, якщо сумніви щодо безпечності, придатності та якості товару підтверджуються (експертним висновком або протоколом досліджень або актом, тощо), Замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від договору (п.6.6 договору).

Згідно з п. 6.8 Договору товар, доставлений замовнику з порушенням вимог до маркування, або тари або упаковки, вставленими у нормативних документах (ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ), вважається не поставленим, про що складається відповідний акт, у якому фіксується порушення. Товар має бути замінений учасником протягом 5 (п`яти) робочих днів.

У разі виявлення представниками замовника порушень (під час проведення контрольних заходів), протягом 24 годин складається акт про порушення умов договору у двох примірниках. Один примірник залишається у замовника, другий примірник надається представнику учаснику під підпис, а у разі відмови від підписання акту про порушення умов договору або відсутності представника учасника на території військової частини на момент складання вищезазначеного акту - комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника), що засвідчується підписами представників замовника та протягом 3 (трьох) календарних днів надсилається учаснику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення учасника з вищезазначеним актом (п.6.8.1 договору).

Відповідно до п. 7.2.2, 7.2.4 Договору, замовник має право контролювати поставку товару у порядку та строки, встановлені цим договором, а також повідомляти учасника про виявлені недоліки товару та/або невідповідність товару умовам цього договору у порядку визначеному цим договором.

Згідно з п. 7.2.5, 7.2.6 Договору замовник має також право відмовитись від прийняття і оплати товару у разі невідповідності його умовам цього договору, а якщо товар уже оплачений замовником - вимагати повернення сплаченої суми від учасника, а також замовник має право повернути учаснику товар, який не відповідає умовам цього договору для усунення недоліків та/або заміни на товар належної якості.

Пунктами 7.3.1. та 7.3.2. Договору визначено, що учасник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, передбачених цим договором, а також учасник зобов`язаний забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам цього договору: а) надати товар у розпорядження замовника (товароодержувачу) разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти товар на умовам договору; б) забезпечити за свій рахунок упаковку та маркування товару, необхідні для його перевезення до місця призначення; в) нести всі ризики, яких може зазнати товар до моменту його передачі замовнику та товароодержувачу.

Відповідно до п. 8.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором сторони несуть відповідальність, передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та цим договором.

Згідно з п 8.4.1 Договору за поставку товару з порушенням вимог щодо тари або упаковки, або маркування учасник сплачує замовнику штраф у розмірі 1% вартості товару, поставленого з порушенням таких вимог. Факт поставки товару з порушенням вимог щодо тари, або упаковки, або маркування підтверджується актом про порушення умов договору. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін договору, запис про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою із сторін цього договору. Замовник має право запросити компетентних осіб (за родом роботи, за освітою, з досвіду трудової діяльності) у питаннях визначення якості і комплектності (тари, упаковки та маркування) або інших незацікавлених осіб. Зазначений товар не зараховується Учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк п`яти робочих днів з дня направлення повідомлення про порушення вимог щодо тари або упакування або маркування. Сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором.

Пунктом 11.1 Договору визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання.

Відповідно до Специфікації, що є додатком №1 до Договору, сторони погодили найменування товару (асортимент), місце постачання товару, одиницю виміру, кількість та ціну товару, а саме: «Сало-шпик» (ДК 021:2015-15410000-5 - Сирі олії та тваринні і рослинні жири), у кількості - 40 000 кг., на загальну суму 3 355 200 грн.

Згідно додатку №2 до Договору передбачено технічні вимоги до товару, відповідно до яких «Сало - Шпик» повинно відповідати нормативно-правовим документам України щодо якості та безпечності харчових продуктів, зокрема вимогам Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", ДСТУ або ТУ у підприємства виробника. Кожна вагова одиниця вагового або фасованого харчового продукту повинна мати маркування, відповідно до Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" №2639-VІІІ від 06.12.2018 року. Зовнішній вигляд сала-шпик. прямокутні пласти (шматки) шпику із шкурою, краї рівні, поверхня чиста, без залишків щетини, без кровопідтікань, плям та забруднення. На його поверхні можуть бути наявні кристали кухонної солі. На розрізі поверхня сала-шпику біла або біла з рожевим відтінком, без пожовтіння, потемнінь і іншого забарвлення, м язові тканини, за наявності, - від сіро-рожевого до сіро-червоного забарвлення. Товщина сала-шиику соленого в найтоншій його частині повинна становити не менше 3,5 см. Запах - властивий доброякісному салу-шпику, без окиснення і згіркнення. Кожна вагова одиниця вагового або фасованого харчового продукту повинна бути упакована у вакуумну упаковку, вагою від 1,0 до 3,0 кг. Транспортне пакування - картонні ящики масою нетто не більше ніж 20 кг. Кінцевий термін придатності харчового продукту повинен становити не менше 85% від терміну зберігання даного харчового продукту з дня поставки його на склад Замовника.

Відповідно до гарантійного листа №9 від 31.03.2021, що є додатком №3 до договору, зазначено, що ФОП Сергієнко В.І. підтверджує можливість постачання учасником - ТОВ «Сефторг» запропонованого товару - «сало-шпик» в необхідній кількості, якості та в потрібні терміни. Кількість - 40 000 кг, строк поставки товарів - до 24.12.2021, згідно заявок замовнику, Строк придатності - не більше 90 діб при температурі зберігання - 12С0.

На виконання умов договору №63/В33-2021, позивач звернувся до відповідача із заявкою від 28.09.2021, в якій просив відповідача поставити товар - «Сало-шпик», у кількості 7 000 кг, який був поставлений ТОВ «Сефторг» відповідно до видаткової накладної №СФ-0037850 від 10.11.2021 на суму 587 160 грн.

В свою чергу, Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України у присутності уповноваженого представника ТОВ «Сефторг», який діє на підставі довіреності від 06.07.2021, було проведено перевірку якості та безпечності поставленого ТОВ «Сефторг» за видатковою накладною №СФ-0037850 від 10.11.2021 товару, шляхом комісійного відбору зразків (проб) для проведення випробування товару на відповідність ТУ У 46.38.029-95 за органолептичними та фізико-хімічними показниками, про що складено супровідний лист №78/9-2145 від 10.11.2021, акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень №100 від 10.11.2021 та акт відповідального зберігання №113 від 10.11.2021.

Відповідно до висновків протоколу випробувань харчової продукції №8797/21-х від 11.11.2021, який складений Державним підприємством «Укрметртестстандарт», товар за шириною пластин та зовнішнім виглядом не відповідає вимогам ТУ У 46.38.029-095.

Також, 11.11.2021 комісією Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за присутності уповноваженого представника ТОВ «Сефторг» було складено акт приймального контролю №114 та акт про порушення умов договору №27, відповідно до яких в ході перевірки товару комісією, зокрема, було виявлено, що на споживчому маркуванні зазначено два виробника, а саме: ФОП Сергієнко В.І. та ФОП Доленко А.В., але останній не передбачений умовами договору як виробник поставленого товару. В актах зазначено, що на усне прохання представника ТОВ «Сефторг», комісія Військової частини повернула товар без прийняття та оплати. При цьому, представник ТОВ «Сефторг» - Сорока А.А. від підпису та отримання примірників актів №27 та №114 від 11.11.2021р. відмовився.

15.12.2021 позивачем на адресу ТОВ «Сефторг» було направлено претензію №78/6-2401 від 06.12.2021, відповідно до якої позивач вимагав від відповідача сплатити штраф в розмірі 5 871,60 грн., відповідно до п.8.4.1 договору, за поставку товару згідно видаткової накладної №СФ-0037850 від 10.11.2021 із порушенням вимог щодо маркування. Зазначена претензія залишилась без відповіді, а штраф не сплачений.

На підставі вищезазначеного, позивач і звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути ТОВ "СЕФТОРГ" 5 871,60 грн. - штрафу за поставку товару з порушенням вимог щодо маркування.

Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. (ст. 626 Цивільного кодексу України)

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, що кореспондуються зі ст. ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір укладений між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сефторг" за своєю правовою природою відноситься до договорів поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, на виконання умов договору №63/В33-2021, позивач звернувся до відповідача із заявкою від 28.09.2021, в якій просив відповідача поставити товар - «Сало-шпик», у кількості 7 000 кг., який був поставлений ТОВ «Сефторг» позивачу, відповідно до видаткової накладної №СФ-0037850 від 10.11.2021р. на суму 587 160 грн.

Пунктом 4 ч.1 ст. 664 Цивільного кодексу України передбачено, що товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

За умовами статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі- продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Статтею 687 Цивільного кодексу України визначено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Статтею 529 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За нормами ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з доводами апеляційної скарги в частині того, що в даному випадку предметом спору у даній справі є не питання якості самого товару, а порушення вимог щодо маркування (в частині поставки товару виробником, який не узгоджений сторонами договору), характер яких може бути встановлений візуально та не потребує спеціальних знань, оскільки саме наявність відповідних недоліків маркування товару встановлена у відповідних актах за участю представників обох сторін.

Разом з тим, вірним є висновок суду першої інстанції в частині того, що Акт приймального контролю №114 та Акт про порушення умов договору №27 від 11.11.2021 - не містять відомостей щодо кількості оглянутих ящиків, фасованих одиниць товару, поставлених відповідачем, а також в актах не зазначено про кількість товару, щодо якого було виявлено порушення вимог щодо маркування, у зв`язку з чим відсутня можливість встановити правомірність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог, оскільки за умовами договору, за поставку товару з порушенням вимог щодо маркування, Учасник сплачує Замовнику штраф у розмірі 1% вартості товару, поставленого з порушенням таких вимог.

З огляду на вищевикладене, враховуючи приписи п. 8.4.1 Договору, яким передбачено, що штраф нараховується виключно від вартості того товару щодо якого було виявлено порушення вимог щодо упаковки або маркування, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що відсутність у вищезазначених актах інформації про кількість товару з визначеними порушеннями не може автоматично визначати наявність таких порушень щодо іншого поставленого відповідачем товару.

Також судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неприйняття в якості належних фото-доказів товару із споживчим маркуванням, з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч.3 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Перелік обов`язкових реквізитів електронного доказу визначено у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 по справі № 908/1120/17, за текстом якої зазначено наступне: «Огляд в судовому засіданні судом апеляційної інстанції СD-диска з фото та відеозаписом показав, що даний електронний доказ також не містить інформації про події недопуску позивача та третіх осіб до реєстрації посадовими особами відповідача та/або реєстраційною комісією відповідача 18.04.2017 року. Крім того, надане позивачем відео не може вважатися належним та достатнім доказом фіксування відповідних подій, оскільки не містить необхідних реквізитів електронного доказу, як то фіксації дати та часу зйомки, місця події, тощо». Таким чином, обов`язковими реквізитами електронного доказу є фіксації дати та часу зйомки, місця події тощо.

За приписами ч.3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судова колегія вважає, що надані позивачем фотокопії у даній справі не відповідають визначеним законодавством критеріям належності доказів, а відтак правомірно не взяті судом першої інстанції до уваги.

За таких обставин, враховуючи наявні матеріали справи, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у зв`язку ненаданням суду належних та допустимих доказів порушення відповідачем вимог щодо маркування всієї партії товару, поставленого 10.11.2021 за видатковою накладною №СФ-0037850, на підставі чого заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються вищевикладеним та наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідно до норм чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року у справі №910/3407/22 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року у справі №910/3407/22 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року у справі №910/3407/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року у справі №910/3407/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош