ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Справа № 915/204/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області (63701, Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Харківська, буд. 7; адреса електронної пошти: ) в інтересах держави в особі:

1) Північно-східний офіс Держаудитслужби (61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, будинок 5, Держпром, 4 під`їзд, 10 поверх; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 40478572)

2) Великобурлуцька селищна рада (62602, Харківська обл., Куп`янський р-н, селище міського типу Великий Бурлук, вул. Центральна, буд. 9; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 04399192)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» (54020, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108; адреса електронної пошти невідома; ідентифікаційний код 39377647)

про: стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 97 882,14 грн,

за участю представників учасників справи:

від прокуратури: прокурор Левкович А.Є.

від позивача-1: не з`явився,

від позивача-2: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

Суть спору:

Керівник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 60-849вих-22 від 14.02.2022 (з додатками) в інтересах держави в особі Північно-східного офісу Держаудитслужби, Великобурлуцької селищної ради до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП», у якій просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» () на користь Великобурлуцької селищної ради () надмірно сплачені кошти у сумі 97 882,14 грн (дев`яносто сім тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні чотирнадцять копійок).

3. Судові витрати стягнути з Відповідача за наступними реквізитами: Харківська обласна прокуратура код 02910108, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

4. Про дату та час розгляду справи повідомити сторони, Миколаївську обласну прокуратуру та Куп`янську окружну прокуратуру Харківської області.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: тендерної документації (ідентифікатор закупівлі UA-2018-12-18-001162-b); Договору № 0119-9/12 від 21.01.2019 з додатковими угодами до нього; актів передачі-приймання природного газу; деталей транзакцій; листування учасників справи; застосування норм статей 11, 16, 203, 215, 509, 626, 628, 669, 670 Цивільного кодексу України, статей 175, 179, 180 Господарського кодексу України, статей 3, 36, 37 Закону України «Про публічні закупівлі»; та мотивовані тим, що при вивченні питання дотримання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що 18.12.2018 на веб-сайті електронної системи публічних закупівель «Prozorro» Великобурлуцькою селищною радою оприлюднено оголошення № UA-2018-12-18-001162-b про проведення відкритих торгів на закупівлю природного газу з очікуваною вартістю 965 997,00 гривень з терміном постачання до 31.12.2019. За результатам проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП», з яким 21.01.2019 укладено договір №01 19-9/12 на постачання природного газу.

Відповідно умов Договору постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2019 році ДК 021:2015, код 09120000-6-Газове паливо (газ природний) в обсязі 62,677 тис.куб.м. за ціною 7 416,65 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1 483,33 грн, а всього з ПДВ 8 899,98 грн.

У подальшому між товариством та селищною радою укладено низку додаткових угод якими суттєво збільшено первісну ціну товару в Договорі, у порівнянні з визначеною за результатами відкритих торгів. За результатами укладання Додаткових угод, ціна за 1000 куб.м. газу збільшена з 8 899,98 грн до 10 768,56 грн, тобто майже на 21 % від первинної ціни.

На переконання прокурора вказані додаткові угоди до договору є необґрунтованими, укладеними з порушеннями вимог законодавства та є нікчемними. На підставі нікчемних додаткових угод до Договору селищною радою надмірно сплачено бюджетних коштів на загальну суму 97 882,14 грн, які підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП».

Ухвалою суду від 31.08.2022, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/204/22 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 04 жовтня 2022 року об 11:50; встановлено для учасників справи процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

08.09.2022, 12.09.2022 та 14.09.2022 до суду від Миколаївської обласної прокуратури надійшли заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на які суд відреагував відповідною ухвалою від 15.09.2022.

Ухвалою суду від 04.10.2022 було продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 915/204/22 на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 15 листопада 2022 року о 10:20.

11.10.2022 до суду від Миколаївської обласної прокуратури надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 21.10.2022.

31.10.2022, 01.11.2022 до суду від Миколаївської обласної прокуратури надійшли заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на які суд відреагував відповідною ухвалою від 02.11.2022.

Ухвалою суду від 15.11.2022 було закрито підготовче провадження у даній справі, з призначенням її до судового розгляду по суті на 14 грудня 2022 року о 10:00.

В судовому засіданні 14.12.2022 судом було розпочато розгляд справи № 915/204/22 по суті, заслухано вступне слово прокурора та оголошено перерву до 10 січня 2023 року об 11:40.

23.12.2022 на офіційну електронну пошту суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 22.12.2022 (вх. № 6701/22) про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, у якій заявник просить суд:

1. Повернутися до розгляду справи № 915/204/22 за позовом Керівника КУП`ЯНСЬКОЇ ОКРУЖНОЇ ПРОКУРАТУРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (місцезнаходження: 63701, Харківська обл., мі Куп`янськ, вул. Харківська, буд. 7), що діє в інтересах ПІВНІЧНО-СХІДНОГО ОФІСУ ДЕРЖАВНОЇ АУДИТОРСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (ідентифікаційний код юридичної особи: 40478572, місцезнаходження: 61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, будинок 5, Держпром, 4 під`їзд, 10 поверх) та ВЕЛИКОБУРЛУЦЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (ідентифікаційний код юридичної особи: 04399192, місцезнаходження: 62602, Харківська обл., Куп`янський р-н, селище міського типу Великий Бурлук, вул. Центральна, буд. 9) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи: 39377647, місцезнаходження: 54020, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Мала Морська, будинок 108) про стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 97 882,14 грн у підготовчому провадженні.

2. Залучити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_1 ) у справі № 915/204/22 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОІДАЛЬНІСТЮ «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи: 39377647, місцезнаходження: 54020, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Мала Морська, будинок 108).

У засіданні 10.01.2023 судом за клопотанням прокурора було оголошено перерву до 07 лютого 2023 року об 11:00, для надання останньому можливості ознайомитися із заявою представника ОСОБА_1 б/н від 22.12.2022 (вх. № 6701/22) про залучення третьої особи та відреагувати на неї.

25.01.2023 на офіційну електронну пошту суду від Куп`янської окружної прокуратури Харківської області надійшли заперечення № 60-149вих-23 від 24.01.2023 на заяву представника Радіонова Д.І. про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Примірник вказаних заперечень додатково надійшов до суду засобами поштового зв`язку 02.02.2023.

03.02.2023 на офіційну електронну пошту суду від Північно-східного офісу Держаудитслужби надійшли пояснення б/н та без дати (вх. № 1312/23), зі змісту яких вбачається, що оскільки перевірка закупівель та моніторинг процедури, зазначеної у позові закупівлі, у Великобурлуцькій селищній раді, Північно-східним офісом Держаудитслужби не проводились, надати ґрунтовні пояснення з приводу порушень, виявлених Куп`янською окружною прокуратурою Харківської області та зазначених в позовній заяві по справі № 915/204/22 не вбачається за можливе. Крім того, Північно-східний офіс Держаудитслужби просить розгляд справи № 915/204/22 здійснювати без участі представника Північно-східного офісу Держаудитслужби.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, станом на дату проведення даного засідання не скористався.

Так, як уже було вище наведено, ухвалою суду від 31.08.2022 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву.

Копія вказаної ухвали, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, встановлену судом за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була 13.09.2022 повернута поштовим відділенням до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 520).

Відповідно до приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, з урахуванням приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, слід вважати, що днем вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2022 у справі № 915/204/22 є 13.09.2022.

Таким чином, встановлений судом строк на подання відзиву для відповідача тривав до 28.09.2022 включно.

Водночас, ні протягом встановленого строку, ні станом на момент розгляду справи по суті, відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Суд відмічає, що відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

07.02.2023 в судове засідання з`явився лише прокурор, якого суд заслухав. Інші учасники справи своїх представників в судове засідання не направили, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Так, копія ухвали суду від 10.01.2023 була отримана позивачем-1 - 27.01.2023, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрих кодовим ідентифікатором 939. При цьому, як уже було наведено вище, позивач-1 просив суд розгляд справи № 915/204/22 здійснювати без участі представника Північно-східного офісу Держаудитслужби.

Копія відповідної ухвали була отримана позивачем-2 - 30.01.2023, що встановлено судом за даними з офіційного вебсайту Акціонерного товариства «Укрпошта» (поштове відправлення зі штрхкодовим ідентифікатором 947).

Копія ухвали суду від 10.01.2023 направлена на адресу місцезнаходження відповідача, встановлену судом за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була 26.01.2023 повернута поштовим відділенням до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 955). Відповідно до приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, з урахуванням приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, слід вважати, що днем вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 10.01.2023 у справі № 915/204/22 є 26.01.2023.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за участі прокурора та за відсутності представників позивачів та відповідача.

В судовому засіданні 07.02.2023 судом було розглянуто заяву представника ОСОБА_1 б/н від 22.12.2022 (вх. № 6701/22) про повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні та залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

В обґрунтування вказаної заяви представником зазначено, зокрема, таке:

Радіонов Дмитро Ігорович у період з 29 червня 2016 року по 17 березня 2021 року перебував на посаді директора Товариства обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП». З 27.12.2018, в тому числі у період наявності господарських відносин між Позивачем 2 і Відповідачем.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень Заявнику стало відомо про відкриття провадження у справі та її предмет, а саме стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 97 882,14 грн з Відповідача на користь Позивача 2, із яким Відповідач мав господарські відносини на час перебування Заявника на посаді директора Товариства.

Директор як службова особа та одноосібний виконавчий орган Товариства несе відповідальність, в тому числі кримінальну, за дії, вчиненні за час перебування на посаді.

Зважаючи на те, що предмет цієї справи стосується господарських відносин між Позивачем 2 і Відповідачем, які мали місце під час перебування Заявника на посаді директора Товариства, причому Прокурором стверджується про надмірну сплату Позивачем 2, що є органом місцевого самоврядування, грошових коштів на користь Відповідача, рішення у цій справі може вплинути на права, обов`язки та інтереси Заявника в частині його відповідальності за дії, вчинені під час виконання ним функцій службової особи Товариства.

З огляду на це, доцільним є залучення Заявника у Справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача.

Крім того, заявник зазначає про необхідність повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 916/2421/18.

Куп`янська окружна прокуратура Харківської області проти задоволення вказаної заяви заперечувала, зазначаючи, зокрема, про те, що особа може бути допущена до участі в господарському процесі третьою особою у тому випадку, коли вона доведе свій конкретний юридичний інтерес у такій справі. При чому такий інтерес опосередковується наявністю правових відносин зі стороною у справі.

Натомість, заява представника заявника про залучення третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 не містить належного обґрунтування яким чином рішення у справі про стягнення з ТОВ «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» надмірно сплачених коштів у розмірі 97 882,14 грн може вплинути на права або обов`язки ОСОБА_1 , оскільки позовна заява містить лише вимоги щодо стягнення надмірно сплачених коштів з юридичної особи за господарськими відносинами. При цьому, заява в цій частині містить лише припущення щодо можливої відповідальності, в-подальшому, колишнього директора товариства. Як наслідок, на переконання прокурора, відсутні будь-які підстави для повернення розгляду справи у підготовчому провадженні.

Розглянувши вищевказану заяву, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до приписів ч.ч. 1-2 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступає в процесі на боці тієї сторони, з якою в неї існують певні правові відносини. Залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи. Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Суд погоджується з доводами прокуратури про те, що характерною ознакою третіх осіб є наявність власне юридичної заінтересованості в результатах вирішення спору, при чому така заінтересованість не може бути абстрактною.

Під час розгляду заяви ОСОБА_1 судом самостійно не встановлено, а заявником належним чином не обґрунтовано наявності у нього юридичного інтересу, якими новими правами та/або обов`язками його буде наділено у зв`язку із прийняттям судового рішення у даній справі, а також не доведено, що останнього буде позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому, що свідчить про відсутність обставин, з якими процесуальний закон пов`язує підстави залучення третіх осіб до участі у справі.

Крім того, суд зауважує, що в ст. 177 ГПК України зазначено, що завданнями підготовчого провадження є, зокрема: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

У постанові від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18 Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя.

Верховний Суд в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20 також зазначив про те, що місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість повернення до розгляду справи на стадію підготовчого провадження після його закриття, виходячи з фактів неотримання відповідачем копій ухвали від 09.06.2020 про відкриття провадження у справі, ухвали від 15.07.2020 про відкладення розгляду справи, ухвали від 11.08.2020 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, які (ухвали) повернулися до господарського суду, що підтверджується наявними у справі доказами. При цьому господарськими судами було враховано клопотання відповідача про відновлення підготовчого провадження, яке (клопотання) обґрунтовується тим, що про судову справу відповідач дізнався тоді, коли підготовче провадження вже було закрито, що позбавило його можливості надати відзив на позовну заяву та скористатися іншими правами, наданими сторонам на стадії підготовчого провадження.

Отже, відповідно до практики Верховного Суду, яку суд враховує на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

За вказаних обставин, з огляду на відсутність підстав для залучення заявника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог до предмета спору, суд не вважає наведені відповідачем обставини для повернення на стадію підготовчого провадження вагомими та виключними.

Отже, з огляду на вищенвикладене, та беручи до уваги обставини справи у сукупності, суд відмовляє представнику ОСОБА_1 в задоволенні заяви б/н від 22.12.2022 (вх. № 6701/22) про повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні та залучення третьої особи.

Після наведеного суд дослідив в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заслухав заключне слово прокурора та вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 07.02.2023 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

При цьому, враховуючи відсутність відзиву по суті позову, згідно ст. 165 ГПК України справу вирішено за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши прокурора в судових засіданнях, суд -

В С Т А Н О В И В:

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено також ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 визначено, що під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави з урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, у зв`язку із чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підставу позову та зазначає, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

З контексту викладеного вище рішення Конституційного суду України, враховуючи положення чинного законодавства, вбачається, що прокурором прояв порушення інтересів держави визначається самостійно з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17).

У даному випадку порушенням інтересів держави прокурор обґрунтовує тим, що під час проведення публічної закупівлі порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, принципи максимальної ефективності та економії, що створило ризик до протиправного витрачання коштів бюджету, нераціонального та неефективного їх використання.

Укладення оспорюваних Договорів за державні кошти всупереч норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про публічні закупівлі» є прямим порушенням законності в бюджетній системі, яке сприяє розвитку інфляційних процесів у країні, підриває довіру громадян і наносить вагомий матеріальний і моральний збиток, що не може не відобразитись на державних інтересах та авторитеті держави, а також порушує інтереси держави.

Закон України «Про публічні закупівлі» установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Суд також зауважує, що вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

Зі змісту положень ч. 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вбачається, що прокурор, звертаючись до суду з позовною заявою в інтересах держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, яким не здійснюється або неналежним чином здійснюється захист цих інтересів.

У даній справі прокурор звертається до господарського суду в інтересах держави особі Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України та Великобурлуцької селищної ради, обґрунтовуючи таким.

Відповідно до ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Статтею 327 ЦК України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За змістом ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджеті в, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, не житлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.

Неефективне використання бюджетних коштів перешкоджає належним чином та у повному обсязі фінансувати першочергові потреби територіальної громади селища, підриває економічні основи місцевого самоврядування, а тому безпосередньо порушує інтереси держави, яка гарантує належну реалізацію конституційних прав громадян, в тому числі на достатній рівень життя, освіту, безкоштовну медицину, безпеку життя та здоров`я, а також функціонування місцевого самоврядування в Україні.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність договору або додаткових угод до нього, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і створює загрозу інтересам держави.

Інтереси держави у сфері бюджетних відносин полягають, зокрема, в ефективному та результативному використанні бюджетних коштів (п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного Кодексу України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 БК України має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Оскільки фінансування за оспорюваними правовідносинами здійснюється за рахунок коштів бюджету Великобурлуцької селищної ради, то у даному випадку звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів, за рахунок яких здійснюється, зокрема фінансування потреб закладів громади.

Неефективне та неправомірне використання бюджетних коштів порушує зазначені державні інтереси, оскільки створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання бюджетних коштів, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів, у т.ч. захищених.

Невжиття селищною радою заходів до усунення порушень Закону України «Про публічні закупівлі», Цивільного та Господарського кодексів та визнання у судовому порядку недійсними додаткових угод До Договору та повернення до бюджету безпідставно сплачених Постачальнику коштів щодо за наявності правових підстав коштів з метою повернення їх до бюджету порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю серед іншого є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів і майна у бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За змістом пунктів 1,7,8, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів тощо.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43, Державна аудиторська служба є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до п.п.3,9 п.4 вказаного Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме; вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Державна аудиторська служба України, як орган, який здійснює фінансовий контроль, при моніторингу публічних закупівель має право при виявлені випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та не виконанні підконтрольною установою вимог до усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави.

Таким чином, Держаудитслужба набуває статусу позивача внаслідок звернення до суду з метою усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Держаудитслужба є компетентним органом, з повним обсягом цивільної дієздатності та має повноваження звертатися до суду для захисту порушених інтересів держави у сфері публічних закупівель, а тому прокурор за наявності підстав представництва інтересів держави, може здійснювати таке представництво в особі цього компетентного органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №921/524/18, від 29.07.2020 у справі №924/316/18, від 18.06.2021 у справі №927/491/19 та інших.

Постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 року «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України. Відповідно до п. 1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно додатку 1 утворюються як юридичні особи публічного права.

Відповідно до наказу Держаудитслужби України №23 від 02.06.20] 6 затверджено Положення про Північно-східний офіс Держаудитслужби, згідно якого Північно-східний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужби та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Луганський, Сумській, Харківській та Полтавській областях. Повноваження Північно-східного офісу Держаудитслужби, визначені зазначеним наказом кореспондуються із Положенням про Державну аудиторську службу України.

Неналежне та нераціональне, з порушенням Закону використання бюджетних коштів є порушенням інтересів держави. Використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

За таких обставин, вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.

При цьому, Північно-східним офісом Держаудитслужби та Великобурлуцькою селищною радою не вжито заходів щодо можливості виявлення, та у такому випадку повернення надмірно сплачених бюджетних коштів не зважаючи на очевидний характер правовідносин, що свідчить про їх бездіяльність, тобто нездійснення захисту інтересів держави органами державної влади, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження.

Так, 28.01.2022 Куп`янською окружною прокуратурою Харківської області на адресу Великобурлуцької селищної ради направлено лист №60-416вих-22 від 28.01.2022 щодо виявлених прокуратурою порушень законодавства та необхідність вжити заходів з метою поновлення інтересів держави.

Разом з цим, згідно відповіді селищної ради №04-22/223 від 31.01.2022 підстави для оскарження додаткових угод та стягнення безпідставно отриманих коштів з товариства, на думку селищної ради, відсутні.

Аналогічного листа №60-417вих-22 від 28.01.2022 направлено Куп`янською окружною прокуратурою Харківської області на адресу Північно-східного офісу Держаудитслужби.

Згідно відповіді №202031-17/1282-2022 від 04.02.2022 у Держаудитслужби відсутні підстави для проведення моніторингу вказаної процедури закупівлі.

Ураховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються не захищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах, що й стало підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з даним позовом.

З урахуванням наведеного, судом по суті спірних правовідносин встановлені такі обставини:

18 грудня 2018 року на веб-сайті електронної системи публічних закупівель «Prozorro» Великобурлуцькою селищною радою оприлюднене оголошення № UA-2018-12-18-001162-b про проведення відкритих торгів на закупівлю природного газу з очікуваною вартістю 965 997,00 грн з терміном постачання до 31.12.2019.

За результатам проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП», з яким 21.01.2019 укладено Договір № 0119-9/12 (далі - Договір) на постачання природного газу.

Відповідно до предмету вказаного Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП», як постачальник, зобов`язалося передати у власність Великобурлуцькій селищній раді, як споживачу, у 2019 році ДК 021:2015, код 09120000-6 - Газове паливо (газ природний) (надалі - газ), а споживач зобов`язався прийняти і оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором (п. 1.1). Плановий обсяг постачання газу на 2019 рік складає - 62,677 тис.куб.м. (п. 1.2). Планові обсяги постачання природного газу у 2019 році по місяцях, тис.куб.м.: січень - 10,000; лютий - 10,000; березень 7,000; квітень - 3,000; травень - 0,000; червень - 0,000; липень - 0,000; серпень - 0,000; вересень - 0,000; жовтень - 10,000; листопад - 10,000; грудень - 12,677 (п. 1.3).

Відповідно до п. 3.2 Договору ціна газу становить 7 416,65 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1 483,33 грн, а всього з ПДВ 8 899,98 грн.

Згідно з п. 3.3 Договору ціна, зазначена в п. 3.2 Договору, може змінюватися протягом дії Договору в порядку, встановленому діючим законодавством України та цим Договором.

За умовами п. 3.6 загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним Договором та становить 557 824,05 грн, в т.ч. ПДВ - 92 970,67 грн.

За змістом п. 3.8 Договору ціна газу, зазначена в п. 3.2 цього Договору, може збільшуватися у випадку та в межах, визначених п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» шляхом укладання додаткової угоди. Підставою для підвищення ціни є документ, виданий органом, що має повноваження і надання послуг щодо цінової інформації (ДП «Держзовнішінформ», або ДП «Прозорро», або Торгово-промислова палата та її регіональні підрозділи, або Державна служба статистики та її регіональні підрозділи, або інший орган, погоджений Сторонами). Відсоток збільшення ціни постачальником не може бути більшим за відсоток зростання ціни на газ у відповідному періоді за якою здійснює відпуск газу НАК «Нафтогаз України» постачальникам для подальшої реалізації газу установам та організаціям, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, промисловим споживачам. У разі зменшення відпускної ціни на газ НАК «Нафтогаз України» згаданим в попередньому абзаці постачальникам, ціна на газ, зазначена в п. 3.2 цього Договору зменшується не менше ніж на відповідний відсоток зменшення відпускної ціни НАК «Нафтогаз України» у відповідному періоді.

Згідно п. 11.1 цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу до 31.12.2019 включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до п. 11.2 Договору він може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків від суми, визначеної в Договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

За змістом п. 11.5 Договору усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками за наявності.

Вищенаведений Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

У подальшому між сторонами Договору укладалися додаткові угоди, зокрема:

1. Додаткова угода № 1 від 31.01.2019, відповідно до умов якої сторони домовилися змінити пункти 1.2, 1.3 та 3.2 Договору та викласти їх в такій редакції:

Плановий обсяг постачання газу на 2019 рік складає - 56,887 тис.куб.м. (п. 1.2).

Планові обсяги постачання природного газу у 2019 році по місяцях, тис.куб.м.: січень - 0,100; лютий - 19,000; березень 7,000; квітень - 3,000; травень - 0,000; червень - 0,000; липень - 0,000; серпень - 0,000; вересень - 0,000; жовтень - 10,000; листопад - 10,000; грудень - 7,788 (п. 1.3).

Ціна газу становить 8 158,30 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1 631,66 грн, а всього з ПДВ 9 789,96 грн. Ціна за одиницю товару в договорі є чинною в період з 01.01.2019 року (п. 3.2).

2. Додаткова угода № 2 від 04.02.2019, відповідно до умов якої сторони домовилися, зокрема, змінити пункти 1.2, 1.3 та 3.2, 3.6 Договору та викласти їх в такій редакції:

Плановий обсяг постачання газу на 2019 рік складає - 56,988 тис.куб.м. (п. 1.2).

Планові обсяги постачання природного газу у 2019 році по місяцях, тис.куб.м.: січень - 0,100; лютий - 19,000; березень 7,000; квітень - 3,000; травень - 0,000; червень - 0,000; липень - 0,000; серпень - 0,000; вересень - 0,000; жовтень - 10,000; листопад - 10,000; грудень - 7,888 (п. 1.3).

Ціна газу становить 8 158,30 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1 631,66 грн, а всього з ПДВ 9 789,96 грн. Ціна за одиницю товару в договорі є чинною з моменту підписання додаткової угоди (п. 3.2).

Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним Договором та становить 557 821,24 грн, в т.ч. ПДВ - 92 970,20 грн (п. 3.6).

3. Додаткова угода № 3 від 08.02.2019, відповідно до умов якої сторони домовилися, зокрема, змінити пункти 1.2, 1.3 та 3.2, 3.6 Договору та викласти їх в такій редакції:

Плановий обсяг постачання газу на 2019 рік складає - 53,190091 тис.куб.м. (п. 1.2).

Планові обсяги постачання природного газу у 2019 році по місяцях, тис.куб.м.: січень - 15,199091; лютий - 10,000; березень 7,000; квітень - 3,000; травень - 0,000; червень - 0,000; липень - 0,000; серпень - 0,000; вересень - 0,000; жовтень - 5,000; листопад - 5,000; грудень - 7,991 (п. 1.3).

Ціна газу становить 8 973,80 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1 794,76 грн, а всього з ПДВ 10 768,56 грн. Ціна за одиницю товару в договорі є чинною з моменту підписання додаткової угоди (п. 3.2).

Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним Договором та становить 557 821,24 грн, в т.ч. ПДВ - 92 970,20 грн (п. 3.6).

4. Додаткова угода № 4 від 12.08.2019, відповідно до умов якої сторони домовилися, зокрема, змінити пункт ХІІ. Місцезнаходження та реквізити сторін, та викласти його вновій редакції.

5. Додаткова угода № 5 від 27.12.2019, відповідно до умов якої сторони домовилися суму Договору збільшити на 111 564,25 грн (п. 2 Додаткової угоди). Крім того, сторони також погодили, зокрема, змінити пункти 1.2, 1.3 Договору та доповнити п. 1.4, виклавши їх в такій редакції:

Плановий обсяг постачання газу на 2019 рік складає - 52,946503 тис.куб.м. (п. 1.2).

Планові обсяги постачання природного газу у 2019 році по місяцях, тис.куб.м.: січень - 15,199091; лютий - 10,000; березень 7,000; квітень - 3,000; травень - 0,000; червень - 0,000; липень - 0,000; серпень - 0,000; вересень - 0,000; жовтень - 5,000; листопад - 5,000; грудень - 7,747412 (п. 1.3).

Плановий обсяг постачання газу на січень 2020 року складає 10,360182 тис.куб.м. (п. 1.4).

Також вказаною додатковою угодою були внесені зміни до п. 3.6 Договору, шляхом викладення його в такій редакції:

Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним Договором та становить 669 385,49 грн, в т.ч. ПДВ - 111 564,25 грн (п. 3.6).

Прокурор у даній справі зазначає, що за результатами укладання Додаткових угод, ціна за 1000 куб.м. газу у Договорі збільшена з 8 899,98 грн до 10 768,56 грн, тобто майже на 21 % від первинної ціни.

З урахуванням наведеного, предметом даного позову виступає майнова вимога прокурора в інтересах держави щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів, внаслідок незаконного підвищення ціни товару, визначеної в договорі про закупівлю.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належать обставини порушення позивачем-2 та відповідачем вимог законодавства про закупівлі при укладенні спірних правочинів, а також щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача-2 надмірно сплачених коштів.

Прокурор підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- тендерна документація (ідентифікатор закупівлі UA-2018-12-18-001162-b) (оголошення про проведення відкритих торгів, звіт про результати проведення процедури закупівлі, гарантійний лист щодо погодження з проектом договору, пропозиція на участь у відкритих торгах відповідача, протокол розкриття тендерних пропозицій, протокол розгляду тендерних пропозицій №7 від 08.01.2019, повідомлення про намір укласти договір);

- Договір № 0119-9/12 від 21.01.2019 з додатковими угодами до нього: додаткова угода № 1 від 31.01.2019, додаткова угода №2 від 04.02.2019, додаткова угода № 3 від 18.02.2019, додаткова угода № 4 від 12.08.2019, додаткова угода № 5 від 27.12.2019);

- лист Великобурлуцької селищної ради №04-22/2429 від 06.12.2021, №04-22/223 від 31.01.2022;

- листи Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП»: № 0119-92 від 25.01.2019, № 0219-124 від 15.02.2019;

- експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати № О-40 від 16.01.2019, № О-103 від 06.02.2019;

- прейскуранти цін на природний газ із ресурсів Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»;

- деталі трансакцій: № 126038882 від 31.01.2019, № 126036451 від 31.01.2019, № 126455186 від 28.02.2019, № 126451779 від 08.02.2019, № 129554106 від 14.03.2019, № 129551658 від 14.03.2019, № від 18.04.2019, № 133460265 від 18.04.2019, № 135469526 від 13.05.2019, № 135468883 від 13.05.2019, № 153642251 від 14.11.2019, № 157136335 від 13.12.2019, № 157136835 від 13.12.2019, № 157128068 від 13.12.2019, № 157126398 від 13.12.2019, № 160056521 від 16.01.2020, №160086316 від 16.01.2020, №2120362 від 10.02.2020, № 2087718 від 10.02.2020;

- плановий акт передачі приймання природного газу № 9 за 31.01.2019;

- акти передачі-приймання природного газу: № 172 від 11.03.2019, № 240 від 31.03.2019, № 315 від 11.05.2019, № 824 від 11.11.2019, № 926 від 12.12.2019, № 927 від 12.12.2019, №1098 від 15.01.2020, № 49 від 31.01.2020;

- звіт про виконання договору про закупівлю від 07.02.2020;

- листи Куп`янської окружної прокуратури Харківської області №60-416вих-22 від 28.01.2022, №60-417вих-22 від 28.01.2022; № 60-785вих-22 від 11.02.2022;

- лист Північно-східного офісу Держаудитслужби № 202031-17/1282-2022 від 04.02.2022.

Інші учасники справи будь-яких доказів на підтвердження власної правової позиції суду не надали.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей,' передбачених цим Кодексом.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Згідно ст. ст. 179, 180 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі» (тут і надалі у редакції Закону чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із ч. ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

В силу вимог ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися, після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Отже, Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме за п. 2 ч. 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

З матеріалів справи вбачається, що документальним обґрунтуванням для укладання вказаних додаткових угод стали надані відповідачем документи, зокрема, довідки Черкаської торгово-промислової палати № О-40 від 16.01.2019, № О-103 від 06.02.2019, які були надані Великобурлуцькій селищній раді Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» листами № 0119-92 від 25.01.2019, № 0219-124 від 15.02.2019.

Водночас, суд погоджується з доводами прокурора про те, що надані відповідачем документи не підтверджують коливання ціни природного газу за 1000 куб.м. в сторону збільшення, а лише зазначають середню ринкову на вказаний товар.

Так, довідки Черкаської торгово-промислової палати № О-40 від 16.01.2019 та №0-103 від 06.02.2019, які надані Постачальником, містять інформацію про середню ціну на природний газ без врахування витрат на транспортування для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевого бюджетів.

Вказані висновки мають довідковий характер, не враховують умов укладеного договору та динаміки коливання цін на ринку. Таким чином, вказані довідки не відображають інформацію, яка надає можливість прослідкувати динаміку цін, а отже встановити її рух у бік збільшення чи зменшення та встановити факт наявності коливання ціни після укладання Договору.

Окрім цього, у вказаних документах не міститься інформації про коливання ціни газового палива на ринку (не наведено розрахунок вартості газового палива станом на попередні календарні дати, у тому числі, на дату подання цінової пропозиції - 28.12.2018, дату укладення договору №0119-9/12 від 21.01.2019, не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення чи зменшення).

Судом, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України, враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, зокрема щодо того, що документи надані як підстави для внесення змін до договорів про закупівлю обов`язково мають зазначати відомості про ціну предмету закупівлі на момент укладення Договору.

Так, зокрема у постанові Верховного суду від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 зазначено, що: «… як встановлено судами попередніх інстанцій, надана відповідачем довідка не підтверджує коливання ціни на пальне до укладення додаткової угоди до договору, оскільки названа довідка лише констатує рівень цін станом на 17.10.2018 (тобто після укладення додаткової угоди 16.10.2018) на АЗС торгової марки WOG по Хмельницькій області (а не на ринку нафтопродуктів України). Судами попередніх інстанцій встановлено, що надана довідка не містять інформації саме щодо коливання ціни на пальне. Довідка не містить інформації про коливання ціни палива на ринку (не наведено розрахунок вартості палива станом на попередні календарні дати, у тому числі на дату подання цінової пропозиції, дату укладення договору, не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення). Матеріали справи не містять доказів на підтвердження ринкової вартості вказаного товару на момент укладення договору, що дало б можливість порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни».

В межах даної справи, з наданих постачальником документів неможливо простежити відомості щодо коливання ціни природного газу на ринку в сторону його збільшення після укладення Договору, оскільки у них відсутні відомості про ціну природного газу на момент укладення Договору.

Отже, суд погоджується з доводами прокурора про те, що вищевказані документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, у них відсутній аналіз вартості ціни природного газу на конкретну дату у порівнянні з моментом укладення Договору, у зв`язку з чим вони не можуть вважатися належним обґрунтуванням для зміни істотних умов Договору на підставі п. 2. ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Таким чином, необхідність внесення зазначених змін не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально, що є підтвердженням їх нікчемності.

Суд також звертається до правової позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, де зазначено, зокрема, таке: «Постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також: має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції)».

Всупереч наведеному, у поданих постачальником споживачеві документах відсутнє обґрунтування неможливості виконання договору по запропонованій замовнику під час проведення публічної закупівлі ціні або що підвищення ціни є непрогнозованим.

Окрім цього, за інформацією, розміщеною на веб-порталі НАК «Нафтогаз України» (http://www.naftogaz.com), ціна природного газу Постачальникам для подальшої реалізації установам і організаціям, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів станом на грудень становила за 1000 куб.м. - 12180,00 грн, з 01.01.2019 - 11833,20 грн з ПДВ; з 01.02.2019 - 11458,80 грн з ПДВ; з 01.03.2019 - 9792,00 грн з ПДВ; з 01.04.2019 - 7479,60 грн з ПДВ; з 01.05.2019 - 8337,60 грн з ПДВ; з 01.06.2019 - 7707,60 грн з ПДВ; з 01.07.2019 - 6727,20 грн з ПДВ; з 01.08.2019 - 6244,80 грн з ПДВ; з 01.09.2019 - 6244,80 грн з ПДВ.

Таким, чином реальне коливання ціни природного газу в бік зростання за грудень 2018 року - лютий 2019 року не відбулось, а навпаки газ здешевів на 5,92%.

Крім того, з 01.03.2019 природний газ для вказаних споживачів здешевів до 9792,00 грн. з ПДВ, тобто на 14,55%. 01.04.2019 природний газ для вказаних споживачів здешевів до 7479,60 грн. з ПДВ, тобто на 23,62%. 01.06.2019 природний газ для вказаних споживачів здешевів до 7707,60 грн. з ПДВ, тобто на 7,56%. 01.07.2019 природний газ для вказаних споживачів здешевів до 6727,20 грн. з ПДВ, тобто на 12,72%. 01.08.2019 природний газ для вказаних споживачів здешевів до 6244,80 грн. з ПДВ, тобто на 7,17%.

Таким чином, реальне коливання ціни природного газу в бік зростання за січень-лютий 2019 року не відбулось, навпаки газ здешевів на 5,92%, а за січень-серпень 2019 року газ здешевів до на 47,23 %.

Суд також зауважує, що відповідно до наданої цінової пропозиції під час проведення відкритих торгів, вказаним постачальником взяті зобов`язання постачати газове паливо замовнику за ціною вартістю 8899,98 грн з ПДВ за кожні 1000 метрів кубічних газу (п. 3.2 Договору).

Водночас, на час подання вказаної цінової пропозиції з боку відповідача, а саме станом на 18.12.2018, відповідно до інформації, розміщеної на веб-порталі НАК «Нафтогаз України» (http://www.naftogaz.com), ціна природного газу постачальникам для подальшої реалізації установам і організаціям, що фінансуються з державного і місцевого бюджетів за 1000 куб.м., з 01.12.2018 складала - 12180,00 грн, тобто була вищою за ціну, запропоновану Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНСГРУП» при поданні пропозиції для участі в тендері (8 899,99 грн з ПДВ).

Таким чином, на момент укладення договору за результатами процедури закупівлі, який укладений 21.01.2019, відповідачу було відомо про економічну невигідність його укладення згідно змісту поданої тендерної пропозиції.

У той же час, товариство не скористалось правом відмовитись від укладання договору маючи на меті подальше спонукання замовника до укладення незаконних, що порушують інтереси держави, додаткових угод.

Таким чином, селищною радою та товариством, всупереч інтересам держави, без будь-яких належних на те підстав, в порушення ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та положень договору про закупівлю за державні кошти, укладено додаткові угоди якими підвищено ціни на предмет Договору, а також зменшено обсяги дизельного палива, який планується закупити.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 цього Закону.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.07.2019 у справі №910/17258/17 зазначено, що визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.06.2019 у справі №916/3156/17, визнання нікчемного правочину недійсним не є налеоісним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Отже, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачено, оскільки нікчемним правбчин є в силу закону. Такий спосіб захисту як визнання недійсним нікчемного правочину не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом,

Таким чином, додаткові угоди № 1 від 31.01.2019 та №3 від 18.02.2019 до Договору є нікчемними в силу закону.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 669 ЦК визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, відповідно до ст. 37 Закону України «Про публічні закупівлі», ч. 2 ст. 215 ЦК України додаткові угоди № 1 від 31.01.2019 та № 3 від 18.02.2019 до Договору про постачання природного газу № 0119-9/12 від 21.01.2019 є нікчемними, оскільки укладені в порушення вимог ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому кошти, які надмірно сплачені на виконання нікчемних додаткових угод та мають бути повернуті селищній раді на підставі положень статті 670 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до актів передачі-приймання та інформації щодо здійсненої оплати за Договором Великобурлуцькою селищною радою протягом 2019-2020 років прийнято природний газ, зокрема:

- за плановим актом передачі-приймання природного газу № 9 за 31.01.2019 прийнято природний газ в обсязі 15,099091 тис.куб.м. за ціною 9 789,96 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м на загальну суму 147 819,50 грн;

- за актом передачі-приймання природного газу № 172 від 11.03.2019 прийнято природний газ в обсязі 7,297 тис.куб.м. за ціною 9 789,96 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м та 4,722 тис.куб.м. за ціною 10 768,56 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м на загальну суму 122 286,48 грн;

- за актом передачі-приймання природного газу № 240 від 31.03.2019 прийнято природний газ в обсязі 6,644 тис.куб.м. за ціною 10 768,56 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м на загальну суму 71 546,32 грн;

- за актом передачі-приймання природного газу № 315 від 11.05.2019 прийнято природний газ в обсязі 2,247 тис.куб.м. за ціною 10 768,56 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м на загальну суму 24 196,96 грн;

- за актом передачі-приймання природного газу № 824 від 11.11.2019 прийнято природний газ в обсязі 0,25336 тис.куб.м. за ціною 10 768,56 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м на загальну суму 2 728,32 грн;

- за актом передачі-приймання природного газу № 926 від 12.12.2019 прийнято природний газ в обсязі 9,74366 тис.куб.м. за ціною 10 768,56 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м на загальну суму 104 925,19 грн;

- за актом передачі-приймання природного газу № 927 від 12.12.2019 прийнято природний газ в обсязі 7,747412 тис.куб.м. за ціною 10 768,56 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м на загальну суму 83 428,47 грн;

- за актом передачі-приймання природного газу №1098 від 14.01.2020 прийнято природний газ в обсязі 2,359778 тис.куб.м. за ціною 10 768,56 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м на загальну суму 25 411,41 грн;

- за актом передачі-приймання природного газу № 49 від 31.01.2020 прийнято природний газ в обсязі 8,000405 тис.куб.м. за ціною 10 768,56 грн (з ПДВ) за 1000 куб.м на загальну суму 86 152,84 грн.

З наявних в матеріалах справи деталей трансакцій вбачається здійснення Великобурлуцькою селищною радою таких платежів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП»:

- по акту № 9 за 31.01.2019: від 08.02.2019 на суму 141 025,27 грн та від 08.02.2019 на суму 6 794,23 грн;

- по акту № 172 від 11.03.2019: від 14.03.2019 на суму 12 583,00 грн, від 14.03.2019 на суму 109 703,48 грн;

- по акту № 240 від 31.03.2019: від 18.04.2019 на суму 68 602,91 грн, від 18.04.2019 на суму 2 943,41 грн;

- по акту № 315 від 11.05.2019: від 13.05.2019 на суму 19 196,96 грн, від 13.05.2019 на суму 5 000,00 грн;

- по акту № 824 від 11.11.2019: від 14.11.2019 на суму 2 728,32 грн;

- по акту № 926 від 12.12.2019: від 13.12.2019 на суму 3 822,66 грн, від 13.12.2019 на суму 101 102,53 грн;

- по акту № 927 від 12.12.2019: від 13.12.2019 на суму 5 000,00 грн, від 13.12.2019 на суму 78 428,47 грн;

- по акту №1098 від 14.01.2020: від 16.01.2020 на суму 20 027,13 грн, від 16.01.2020 на суму 5 384,28 грн;

- по акту № 49 від 31.01.2020: від 10.02.2020 на суму 84 860,61 грн, від 10.02.2020 на суму 1 292,23 грн.

З урахуванням наведеного, прокуратурою у позовній заяві наведено такий розрахунок суми, що надмірно сплачена позивачем-2 на користь відповідача:

1. Сума сплачена за поставлений природний газ відповідно до Акту передачі-приймання № 9 від 31.01.2019, за ціною з урахуванням додаткової угоди № 1 складає 147 819,50 грн.

Об`єм природного газу * ціна передбачена Договором = сума належна до сплати за умовами Договору:

15,099091 тис.куб.м. х 8 899,98 грн = 134 381,61 грн.

Сума сплачена за поставлений природний газ за цінами передбаченими додатковою угодою №1 до Договору - сума належна до сплати за ціною передбаченою Договором = сума надмірно сплачених коштів.

147 819,50 - 134 381,61 = 13 437,89 грн.

2. Сума сплачена за поставлений природний газ відповідно до Акту передачі-приймання № 172 від 11.03.2019, за ціною з урахуванням додаткової угоди № 1 складає 71 437,34 грн.

Об`єм природного газу * ціна передбачена Договором = сума належна до сплати за умовами Договору:

7,297 тис.куб.м. х 8 899,98 грн = 64 943,15 грн.

Сума сплачена за поставленого дизельного палива за цінами передбаченими додатковою угодою №3 до Договору - сума належна до сплати за ціною передбаченою Договором = сума надмірно сплачених коштів.

71 37,34 - 64 943,15 = 6 494,19 грн.

3. Сума сплачена за поставлений природний газ відповідно до Акту передачі-приймання № 172 від 11.03.2019, за ціною з урахуванням додаткової угоди №3 складає 50 849,14 грн.

Об`єм природного газу * ціна передбачена Договором = сума належна до сплати за умовами Договору:

4,722 тис.куб.м. х 8 899,98 грн = 42 025,70 грн.

Сума сплачена за поставленого дизельного палива за цінами передбаченими додатковою угодою №3 до Договору - сума належна до сплати за ціною передбаченою Договором = сума надмірно сплачених коштів.

50 849,14 - 42 025,70 = 8 823,44 грн.

4. Сума сплачена за поставлений природний газ відповідно до Акту передачі-приймання № 240 від 31.03.2019, за ціною з урахуванням додаткової угоди № 3 складає 71 546,32 грн.

Об`єм природного газу * ціна передбачена Договором = сума належна до сплати за умовами Договору:

6,644 тис.куб.м. х 8 899,98 грн = 59 131,47 грн.

Сума сплачена за поставленого дизельного палива за цінами передбаченими додатковою угодою №3 до Договору - сума належна до сплати за ціною передбаченою Договором = сума надмірно сплачених коштів.

71 546,32 - 59 131,47 = 12 414,85 грн.

5. Сума сплачена за поставлений природний газ відповідно до Акту передачі-приймання № 315 від 11.05.2019, за ціною з урахуванням додаткової угоди № 3 складає 24 196,96 грн.

Об`єм природного газу * ціна передбачена Договором = сума належна до сплати за умовами Договору:

2,247 тис.куб.м. х 8 899,98 грн - 19 998,25 грн.

Сума сплачена за поставленого дизельного палива за цінами передбаченими додатковою угодою № 3 до Договору - сума належна до сплати за ціною передбаченою Договором = сума надмірно сплачених коштів.

24 196,96 - 19 998,25 = 4 198,71 грн.

6. Сума сплачена за поставлений природний газ відповідно до Акту передачі-приймання № 824 від 11.11.2019, за ціною з урахуванням додаткової угоди № 3 складає 2 728,32 грн.

Об`єм природного газу * ціна передбачена Договором = сума належна до сплати за умовами Договору:

0,25336 тис.куб.м. х 8 899,98 грн = 2 257,57 грн.

Сума сплачена за поставленого дизельного палива за цінами передбаченими додатковою угодою №3 до Договору - сума належна до сплати за ціною передбаченою Договором = сума надмірно сплачених коштів.

2 728,32 - 2 257,57 = 470,75 грн.

7. Сума сплачена за поставлений природний газ відповідно до Акту передачі-приймання № 926 від 12.12.2019, за ціною з урахуванням додаткової угоди № 3 складає 104 925,19 грн.

Об`єм природного газу * ціна передбачена Договором = сума належна до сплати за умовами Договору:

9,74366 тис.куб.м. х 8 899,98 грн = 86 718,38 грн.

Сума сплачена за поставленого дизельного палива за цінами передбаченими додатковою угодою №3 до Договору - сума належна до сплати за ціною передбаченою Договором = сума надмірно сплачених коштів.

104 925,19 - 86 718,38 = 18 206,81 грн.

8. Сума сплачена за поставлений природний газ відповідно до Акту передачі-приймання № 927 від 12.12.2019, за ціною з урахуванням додаткової угоди № 3 складає 83 428,47 грн.

Об`єм природного газу * ціна передбачена Договором = сума належна до сплати за умовами Договору:

7,747412 тис.куб.м. х 8 899,98 грн = 68 951,81 грн.

Сума сплачена за поставленого дизельного палива за цінами передбаченими додатковою угодою №3 до Договору - сума належна до сплати за ціною передбаченою Договором = сума надмірно сплачених коштів.

83 428,47 - 68 951,81 = 14 476,66 грн.

9. Сума сплачена за поставлений природний газ відповідно до Акту передачі-приймання №1098 від 14.01.2020, за ціною з урахуванням додаткової угоди № 3 складає 25 411,41 грн.

Об`єм природного газу * ціна передбачена Договором = сума належна до сплати за умовами Договору:

2,359778 тис.куб.м. х 8 899,98 грн = 21 001,98 грн.

Сума сплачена за поставленого дизельного палива за цінами передбаченими додатковою угодою №3 до Договору - сума належна до сплати за ціною передбаченою Договором = сума надмірно сплачених коштів.

25 411,41 - 21 001,98 = 4 409,43 грн.

10. Сума сплачена за поставлений природний газ відповідно до Акту передачі-приймання №49 від 31.01.2020, за ціною з урахуванням додаткової угоди № 3 складає 86 152,84 грн.

Об`єм природного газу * ціна передбачена Договором = сума належна до сплати за умовами Договору:

8,000404 тис.куб.м. х 8 899,98 грн = 71 203,43 грн.

Сума сплачена за поставленого дизельного палива за цінами передбаченими додатковою угодою №3 до Договору - сума належна до сплати за ціною передбаченою Договором = сума надмірно сплачених коштів.

86 152,84 - 71 203,43 = 14 949,41 грн.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі нікчемних додаткових угод до Договору селищною радою надмірно сплачено бюджетних коштів на загальну суму 97 882,14 грн (13437,89 + 6494,19 + 8823,44 + 12414,85 + 4198,71 + 470,75 +18206,81 +14476,66 + 4409,43 + 14949,41).

Вказаний розрахунок не був заперечний чи спростований іншими учасниками справи.

За перевіркою суду відповідний розрахунок виконано арифметично правильно, він є обґрунтований та матеріалами справи підтверджений.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір за подання позову підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» (54020, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108; ідентифікаційний код 39377647) на користь Великобурлуцької селищної ради (62602, Харківська обл., Куп`янський р-н, селище міського типу Великий Бурлук, вул. Центральна, буд. 9; ідентифікаційний код 04399192) надмірно сплачені кошти у сумі 97 882,14 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» (54020, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108; ідентифікаційний код 39377647) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4; ідентифікаційний код 02910108; рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 2 481,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Орган, якому законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб: Керівник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області (63701, Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Харківська, буд. 7);

Позивач-1: Північно-східний офіс Держаудитслужби (61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, будинок 5, Держпром, 4 під`їзд, 10 поверх; ідентифікаційний код 40478572);

Позивач-2: Великобурлуцька селищна рада (62602, Харківська обл., Куп`янський р-н, селище міського типу Великий Бурлук, вул. Центральна, буд. 9; ідентифікаційний код 04399192);

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР-АЛЬЯНС ГРУП» (54020, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108; ідентифікаційний код 39377647)

Повне рішення складено та підписано судом 17.02.2023.

Суддя О.Г. Смородінова