ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 Справа № 914/4017/21

місто Львів

місто Львів

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ», м. Новий Розділ Львівської області

простягнення 6 059 362,94 грн

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з Маркіян-Павло ЛАБАЗ

Представники сторін

від позивача: Остапенко С.Л. -адвокат,

від відповідача:Швець Д. Ю. - адвокат.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» про стягнення 5015818,50 грн, з яких 4828561,09 грн заборгованість за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 04.07.2019 року №0165-01024, 59282,80 грн пені, 48557,86 грн 3% річних та 79416,75 грн індексу інфляції.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2021 року справу передано судді Щигельській О.І.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалою суду від 13.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду, зокрема ухвалою від 28.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі № 914/4017/21 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 18.07.2022 року суд повернувся до розгляду справи № 914/4017/21 у підготовчому провадженні та призначив підготовче засідання.

Ухвалою від 18.08.2022 року суд прийняв до розгляду заяву позивача від 02.08.2022 (вх.№2498/22 від 08.08.2022) про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою від 26.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 914/4017/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.01.2023.

В судове засідання 30.01.2023 з`явився представник позивача, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 30.01.2023 з`явився, проти позову заперечив з підстав викладених в письмових заявах, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. З раніше поданих клопотань відповідачем в судовому засіданні підтримано клопотання про зменшення суми пені на 90%, зменшення суми 3% річних на 90% та зменшення суми інфляційних втрат на 90%.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

В судовому засіданні 30.01.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 0165-01024від 04.07.2019 в частині здійснення своєчасної оплати, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 6059362,94 грн заборгованості, з яких 5009990,13 грн основна заборгованість, 171111,02 грн пеня, 139005,60 грн 3% річних, 739256, 19 грн індекс інфляції.

У відповіді на відзив позивач вказує, що позиція відповідача щодо стягнення пені, 3 % річних та індексу інфляції не є зрозумілою та обґрунтованою.

Також зазначає, щотвердження відповідача про те, що внаслідок його дій у НЕК «Укренерго» відсутні будь які негативні наслідки саме через наявну заборгованість з оплати небалансів електричної енергії є безпідставною. Відповідач є учасником ринку електричної енергії, стороною, відповідальною за баланс, а відтак він повинен своєчасно здійснювати оплату своїх фінансових зобов`язань перед НЕК «Укренерго».

Стосовно наявності дебіторської заборгованості контрагентів відповідача за відповідні періоди, позивач зазначає, що останнім не надано доказів вжиття відповідних заходів щодо стягнення такої заборгованості. Одні лише фрази про перебування відповідача у тяжкому скрутному становищі не є доказом дійсності такого стану та причин, через які підприємство могло опинитись у такому стані.

Відтак вказані посилання відповідача не свідчать про відсутність його провини у несвоєчасному виконанні зобов`язань та слугувати підставою для звільнення від господарсько-правової відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Щодо різниці у розрахунках між сторонами представник зазначав, що заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про врегулювання небалансів від 04.07.2019 р №0165-01024 станом на 14.09.2022 року становить 5 009 990,13 грн, водночас згідно з Листом відповідача №1386 від 13.10.2021 року заборгованість позивача перед відповідачем по вказаному договору про врегулювання небалансів складає 667259,67 грн. Відтак сума основного боргу яку фактично визнає відповідач і яка підтверджена підписаними Актами звірки взаємних розрахунків становить 4342730,46 грн (5 009 990,13-667259,67). Однак з урахуванням обставин, що склалися між сторонами та враховуючи норми законодавства за вказаним типом договорів не передбачено механізму погодження між учасниками таких сум.

Аргументи відповідача

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що несплачена вартість електричної енергії з метою врегулювання небалансів на час подання відзиву по справі становить 4828561,09 грн. з ПДВ.

При цьому, при розгляді справи відповідач просить врахувати, що ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» не спроможне було своєчасно розрахуватися з НЕК «Укренерго» з незалежних від відповідача причин і на розрахунки з позивачем суттєво вплинули нижчевикладені обставини:

- накладення арештів на рахунки ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» згідно ухвал слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва у справах № 760/32373/18 від 17.12.2018р. і № 760/24817/19 від 30.08.2019р.;

- невиконання споживачами своїх обов`язків перед ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» по оплаті, що відповідно спричинило неможливість належного виконання обов`язків відповідача перед позивачем;

- значна дебіторська заборгованість контрагентів, яка виникла на підставі укладених цивільно-правових і господарських договорів;

- збитки товариства від господарської діяльності за 2019 -2021 роки;

- згідно з балансом непокритий збиток відповідача станом на 31 грудня 2019 року становив 325622 тис. грн., на 31 грудня 2020 року - 485536 тис. грн. і на 30 вересня 2021 року - 502431 тис. грн.

ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» зазначає, що у період дії Договору перебувало і продовжує перебувати у важкому, збитковому фінансовому стані. Вищевказані обставини спричинили неналежне виконання зобов`язання відповідачем перед кредиторами, в. т. ч. і перед позивачем, і є підтвердженням того факту, що в діях ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» відсутній будь-який умисел щодо несплати коштів НЕК «Укренерго».

Також відповідач просить врахувати суд, що покладення на товариство тягаря відповідальності сплати пені, 3% річних та індексу інфляції призведе до суттєвого фінансового навантаження, що в свою чергу негативно вплине на розвиток та технічний стан інженерних мереж і обладнання, на проведення поточних, капітальних ремонтів і технічне обслуговування інженерних комунікацій та обладнання, на безперебійне, своєчасне та якісне надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення споживачам міста Новий Розділ та ще більше погіршить фінансове становище, що в майбутньому може призвести до банкрутства відповідача.

У поданих запереченнях відповідачем повідомлено, що 10.06.2021 року НЕК «Укренерго» довело до відома відповідача - ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» як учасника ринку, що відповідно до п. 1.7.4 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307 (зі змінами), ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» отримала статус «дефолтний». Таким чином з 10.06.2021 року і до кінця 2021 року ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» перебувало у «дефолтному» статусі, відповідно не здійснювало постачання електричної енергії та не купляло електричної енергії на сегментах ринку і відповідно до відповідача не надходили кошти від споживачів електричної енергії, що суттєво вплинуло на проведення розрахунку з позивачем.

Також зазначено, що несвоєчасне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором є наслідком обставин, які виникли з об`єктивних для нього причин, у зв`язку з чим, відповідач просить суд врахувати скрутний матеріальний стан відповідача та зменшити розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат на 90%, а також розстрочити ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» сплату основної заборгованості у розмірі 4828561,09 грн. з ПДВ терміном на 12 календарних місяців рівними частинами зі сплатою по 402380,09 грн. кожного місяця.

Після збільшення розміру позовних вимог, відповідачем подано клопотання, в якому ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» з сумою основної заборгованості не погоджується, оскільки позивач суму основної заборгованості визначає по окремих підписаних сторонами актах коригувань (врегулювання) і рахунках, а не вказує і не бере до уваги суми основної заборгованості ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» в загальному по Договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 04.07.2019р. № 0165-01024.

Так, за даними відповідача сума заборгованості ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» перед НЕК «Укренерго» по Договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 04.07.2019 року № 0165-01024 становить 4342730,86 грн. Враховуючи вищевикладене, ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» відповідно заперечує і не погоджується з розміром нарахованих позивачем інфляційних втрат, річних і пені.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до Статуту який затверджений Наказом Міністерства енергетики України від 03.12.2021 року №314, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (позивач по справі) є юридичною особою, що утворено як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в приватне акціонерне товариство відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 року № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».

Згідно з п.6. ч.1 ст.4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про врегулювання небалансів.

Наказом НЕК «Укренерго» № 204 від 03.04.2019 затверджено умови Договору про врегулювання небалансів електричної енергії, із подальшими змінами в редакції наказів НЕК «Укренерго» № 366 від 08.07.2019, № 423 від 07.08.2019, № 85 від 06.03.2020, № 634 від 26.11.2020, №709 від 21.12.2020, №6 від 05.01.2021, №111 від 25.02.2021, №141 від 16.03.2021, №303 від 01.06.2021.

За доводами позивача, що підтверджується матеріалами справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» (відповідач по справі) подано заяву про укладання договору про врегулювання небалансів електричної енергії.

Листом від 04.07.2019 № 01/24924 НЕК «Укренерго» повідомлено відповідача про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії з ідентифікатором Договору №0165-01024, дата акцептування 04.07.2019.

04.07.2019 між державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р реорганізовано шляхом перетворення в приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», ОСП за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» (СВБ за договором) укладено договір № 0165-01024, за яким усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електричну енергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії.

Відповідно до умов Договору СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до балансуючої групи (п.1.3 Договору).

ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку (п.1.4 Договору).

Відповідно до п.1.5 Договору врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього Договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку (розділ 2 Договору).

Згідно з п.5.1 Договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору.

Подання платіжних документів здійснюється Сторонами відповідно до Правил ринку (п.5.6. Договору).

Позивач вказує, що з метою врегулювання на підставі оновлених даних комерційного обліку між сторонами Договору було підписано:

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/20/09-0165 від 01 червня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.09.2020 №ВН/20/09-№0165 згідно з Договором від №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 1098,890 МВт*год. при збільшенні загальної суми на 2097993,44 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 48,000 МВт*год. при зменшенні загальної суми на 63763,60 грн -з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/20/10-0165 від 21 липня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.10.2020 №ВН/20/10-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 303,130 МВт*год. при збільшенні загальної суми на 808191,41 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 24,615 МВт*год. при зменшенні загальної суми на 21989,41 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/20/11-0165 від 01 вересня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.09.2020 №ВН/20/11-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 101,231 МВт*год. при збільшенні загальної суми на 208 815,46 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 114,708 МВт*год.при зменшенні загальної суми на 172 287,33 грн з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/20/12-0165 від 16 вересня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.12.2020 №ВН/20/12-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 728,353 МВт*год. при збільшенні загальної суми на 1611696,02 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 128,935 МВт*год. при зменшенні загальної суми на 222581,99 грн. з ПДВ.

Через систему управління ринком (mms.ua.energy) позивач надіслав відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, а саме:.

- за вересень 2020 року:Рахунок-фактура № 453 від 01.06.2021 на суму 2161757,04 грн з ПДВ.

- за жовтень 2020 року:Рахунок-фактура № 454 від 21.07.2021 на суму 830180,82 грн з ПДВ.

- за листопад 2020 року:Рахунок-фактура № 442 від 02.09.2021 на суму 381102,79 грн з ПДВ.

- за грудень 2020 року:Рахунок-фактура № 444 від 12.10.2021 на суму 1834278,01 грн з ПДВ.

Загальна сума виставлених на оплату платіжних документів протягом зазначених періодів становить 5207318,66 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 7.7.3 глави 7.6. розділу VII Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

Позивач зазначає, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати складає для платіжних документів (рахунків-фактур): від 01.06.2021 на суму 2161757,04 грн з ПДВ - 03.06.2021; від 21.07.2021 на суму 830180,82 грн з ПДВ - 23.07.2021; від 02.09.2021 на суму 381102,79 грн з ПДВ - 06.09.2021; від 12.10.2021 на загальну суму 1834278,01 грн з ПДВ - 19.02.2021. Однак Відповідачем зобов`язання у повному обсязі виконані не були.

На виконання Постанови НКРЕКП №1246 від 27.06.2019 «Про алгоритм розподілу коштів» на користь ОСП було здійснено часткове погашення боргу за рахунок фінансових гарантій та в порядку алгоритму розподілу коштів боржника на загальну суму 378757,57 грн.

Не сплачена вартість електричної енергії з метою врегулювання небалансів згідно з виставленими вказаними рахунками-фактурами на час звернення з позовною заявою складала 4828561,09 грн.

Окрім суми основного боргу при поданні позовної заяви позивачем також нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 59282,80 грн, 3% річних у розмірі 48557,86 грн. та індекс інфляції у розмірі 79416,75 грн.

Разом з тим в процесі розгляду справи позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (яка була прийнята судом ухвалою від 18.08.2022) де позивач вказував, що в період часу розгляду справи, відповідно до Постанови НКРЕКП №1246 від 27.06.2019 «Про алгоритм розподілу коштів», відповідачем було частково погашено основний борг на суму 259462,01 грн, що підтверджується довідкою АТ «Ощадбанк» №16/2-09/1052 від 09.06.2022. Відтак, сума основного боргу зменшилась і становила 4569099.08 грн.

Водночас позивач скористався своїм правом на збільшення позовних вимог і здійснив донарахування пені, 3-х відсотків річних та інфляційних втрат по частково сплаченому рахунку №453 від 01.06.2021 і по рахунках, які не були оплачені, а саме №454 від 21.07.2021, №442 від 02.09.2021, №444 від12.10.2021.

Також у вищезазначеній заяві позивач вказує, що з метою врегулювання на підставі оновлених даних комерційного обліку між сторонами Договору було підписано:

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/01-0165 від 05 жовтня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.01.2021 №ВН/21/01-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким зменшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 91,868 МВт*год при зменшенні загальної суми на 198343,51 грн. з ПДВ, а також збільшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 66,949 МВт*год при збільшенні загальної суми на 98644,68 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/02-0165 від 20 жовтня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 28.02.2021 №ВН/21/02-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 73,171 МВт*год при збільшенні загальної суми на 172469,56 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 76,561 МВт*год при зменшенні загальної суми на 109963,56 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/03-0165 від 11 листопада 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2021 №ВН/21/03-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким зменшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 3,298 МВт*год при зменшенні загальної суми на 8507,61 грн. з ПДВ, а також збільшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 34,333 МВт*год при збільшенні загальної суми на 36128,74 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/04-0165 від 03 грудня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2021 №ВН/21/04-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким зменшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 11,271 МВт*год при зменшенні загальної суми на 33049,23 грн. з ПДВ, а також збільшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 52,471 МВт*год при збільшенні загальної суми на 52085,560 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/05-0165 від 16 грудня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.05.2021 №ВН/21/05-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 46,579 МВт*год при збільшенні загальної суми на 65907,98 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 20,603 МВт*год при зменшенні загальної суми на 7350,71 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/06-0165 від 30 грудня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.06.2021 №ВН/21/06-№0165 згідно з Договором від04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 46,983 МВт*год при збільшенні загальної суми на 83768,71 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ. в результаті процесу врегулювання становить 3,301 МВт*год при зменшенні загальної суми на 1430,53 грн. з ПДВ.

Через систему управління ринком (mms.ua.energy) позивач надіслав відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів (згідно із процесом врегулювання, передбаченого Додатком 10 Правил ринку) із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, а саме:

- за лютий 2021 року: Рахунок-фактура № 455 від 02.02.2022 на суму 282433,12 грн з ПДВ.

- за травень 2021 року: Рахунок-фактура № 441 від 02.03.2022 на суму 73258,69 грн з ПДВ.

- за червень 2021 року: Рахунок-фактура № 444 від 04.04.2022 на суму 85199,24 грн з ПДВ.

Загальна сума виставлених на оплату платіжних документів протягом зазначених періодів становить 440 891,05 грн з ПДВ.

З урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, позовні вимоги НЕК «Укренерго» становлять 6059 362,94 грн, з яких основна заборгованість у розмірі 5009 990,13 грн. з ПДВ, пеня - 171 111,02 грн., 3% річних - 139005,60 грн та індекс інфляції 739256,19 грн.

Відповідач водночас вказує, що відповідно до Актів звірки взаємних розрахунків сума заборгованості ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» перед НЕК «Укренерго» по Договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 04.07.2019 року № 0165-01024 становить 4342730,86 грн.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Балансуючий ринок електричної енергії (далі - балансуючий ринок) - ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» (надалі - Закон).

Небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку (п. 46 ч.1 ст.1 Закону)

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про врегулювання небалансів(п. 6. ч. 1 ст. 4 Закону).

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок.

На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються:

1) купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби;

2) купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.

Частиною 2 ст. 68 Закону передбачено, що виробники зобов`язані надавати послуги з балансування в обсягах та випадках, визначених цим Законом та правилами ринку. Оператори установок зберігання енергії та споживачі мають право надавати послуги з балансування у порядку, передбаченому правилами ринку. Постачальник послуг з балансування має відповідати вимогам правил ринку щодо надання послуг з балансування.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 307 від 14.03.2018 затверджено Правила ринку, які визначають порядок реєстрації учасників ринку, порядок та вимоги до забезпечення виконання зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів електричної енергії, правила балансування, правила функціонування ринку допоміжних послуг, порядок проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг, порядок виставлення рахунків, порядок внесення змін до цих Правил, положення щодо функціонування ринку при виникненні надзвичайної ситуації в об`єднаній енергетичній системі України (п. 1.1.1. Правил ринку).

Так, згідно з положеннями пунктів 4.2.1. -4.2.3. Правил ринку, для надання послуг з балансування учасник ринку повинен подати ОСП заяву щодо приєднання до договору про надання послуг з балансування, типова форма якого наведена в додатку 7 до цих Правил, та включення до Реєстру ППБ. Форма заяви оприлюднюється ОСП на власному офіційному веб-сайті. ОСП розглядає таку заяву та не пізніше ніж через 5 робочих днів з дати її отримання інформує заявника щодо повноти та коректності наданої інформації. У випадку надання неповної та/або недостовірної інформації ОСП повідомляє про це учасника ринку, який у свою чергу повинен надати необхідну інформацію протягом 14 календарних днів з дати отримання повідомлення. Якщо учасник ринку не надав необхідну інформацію протягом визначеного строку, заява не розглядається. Протягом 10 робочих днів з дати отримання повної та коректної інформації ОСП (у ролі АР) вносить заявника до Реєстру ППБ і надає доступ до електронної платформи.

Участь у балансуючому ринку обов`язкова для всіх ППБ, які управляють одиницями відпуску, крім ППВДЕ, в обсягах усієї їхньої залишкової доступної потужності для забезпечення балансуючої електричної енергії на завантаження та розвантаження незалежно від факту продажу (не продажу) будь-якого типу резерву (п. 4.2.4. Правил ринку).

Судом встановлено, що 04.07.2019 року позивачем повідомлено відповідача про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії з ідентифікатором Договору №0165-01024, дата акцептування 04.07.2019.

Згідно з п.1.4 Договору ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку.

Відповідно до п.1.5 Договору врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Пунктами 2.1., 2.2. Договору передбачено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього Договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

Згідно з п.5.1 Договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку.

Відповідно до ст. 70 Закону усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії. З метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед оператором системи передачі.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що позивачем належним чином виконувало свої зобов`язання за договором про врегулювання небалансів, що підтверджується матеріалами справи. Проте, відповідач свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконував, здійснював оплату частково та з порушенням строків, встановлених договором, внаслідок чого у утворилась заборгованість.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 33 Закону оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за продану електричну енергію на балансуючому ринку.

Згідно з пп.2. п.3.2 договору ОСП має право на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді.

Відповідно до п.7.8.1-7.8.3 глави 7.8 розділу VII Правил ринку якщо учасник ринку або ОСП (у якості АР) ініціює суперечку щодо суми, зазначеної в рахунку (запит платіжного документа), оплата повинна бути проведена згідно з платіжним документом. Якщо за результатами розгляду запиту платіжного документа будуть виявлені суми, що підлягають поверненню, учасники ринку та ОСП (у якості АР) зобов`язані здійснити перерахування надлишкових сум на відповідний рахунок. За несвоєчасну оплату нараховується пеня за ставкою, що визначається відповідно до діючого законодавства. Пеня нараховується на грошові суми, що представляють різницю між сплаченою сумою та сумою, визначеною після вирішення суперечки, і повинна бути сплачена ОСП (у якості АР) або сплачена йому в залежності від обставин.

В п.п.5.7. -5.8. Договору зазначено, якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП. Надані заперечення враховуються ОСП при обчисленні платежів у порядку, передбаченому Правилами ринку.

Заперечення щодо актів коригування та щодо суми виставлених рахунків від відповідача в матеріалах справи відсутні.

Ураховуючи встановлене вище, приймаючи до уваги надані позивачем та відповідачем докази, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» порушило умови договору про врегулювання небалансів, оплату в повному обсязі не здійснило, внаслідок чого утворилась заборгованість перед Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» в сумі 5009990,13 грн, що має наслідком задоволення позовних вимог.

Щодо стягнення 3% річних та індексу інфляції

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Перевіривши правильність розрахунків індексу інфляції та 3% річних за заявлені позивачем періоди суд встановив, що такі проведено вірно,позивачем враховано час виникнення заборгованості, період її існування, розмір заборгованості, відтак вимоги про стягнення 139005,60 грн 3% річних та 739256,19 грн індексу інфляції підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення пені

Відповідно доп.4.2. Договору сторонами передбачено, що у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,01 % за кожен день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно положень ст. 229 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов`язань, визначається відповідним суб`єктом господарювання - господарською організацією (ч.6-7 ст.231 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши правильність розрахунку пені за заявлений позивачем період суд встановив, що такий проведено вірно відтак, сума належної до стягнення з відповідача пені становить 171111,02 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення суми пені на 90%, зменшення суми 3% річних на 90%, зменшення суми інфляційних втрат на 90%

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач). Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення пені, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 916/878/20.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/101/19.

Оцінюючи доводи відповідача, наведені в обґрунтування підстав зменшення суми пені, суд не приймає до уваги посилання останнього на скрутне фінансове становище, адже скрутне фінансове становище не є винятковим випадком в розумінні ст. 233 Господарського кодексу України та не є підставою для зменшення неустойки, яка підлягає стягненню, та не є доказом винятковості такого випадку. Наявність заборгованості контрагентів перед відповідачем також не може бути винятковим випадком та підставою для зменшення неустойки. Також, господарський суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність збитків, понесених позивачем внаслідок затримки оплати, оскільки обов`язок доведення наявності підстав для зменшення пені покладений саме на відповідача. З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем винятковості обставин, наведених в обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені, з огляду на що відповідне клопотання задоволенню не підлягає.

Клопотання в частині зменшення суми 3% річних на 90%, зменшення суми інфляційних втрат на 90% суд відхиляє, оскільки зменшенню підлягають лише штрафні санкції. Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі № 915/880/18, від 26.09.2019 у справі № 912/48/19, від 18.09.2019 у справі № 908/1379/17, від 08.06.2022 у справі № 924/207/20 тощо).

Згідно з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 зазначено, що нарахування інфляційних втрат за наступний період з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця є обґрунтованим, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. У постанові від 09.11.2021 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі 926/24/21, зазначено, що така міра відповідальності, як стягнення 3% річних, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, та інфляційні нарахування за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлено ставку судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості в загальній сумі 6059362,94 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог). Відповідно сума судового збору за вказану вимогу складає 90890,44 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак сума судового збору покладається на відповідача в повному обсязі.

Однак суд зазначає, що позивачем сплачено судовий збір в загальній сумі 88169,34 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1017 від 24.12.2021 року (75238,00 грн) та платіжним дорученням №6 від 29.07.2022 року (12931,34 грн).

Враховуючи наведене, до стягнення на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 88169,34 грн, а судовий збір в розмірі 2721,00 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповіда льністю «Енергія-Новий Розділ» (81652, Львівська обл., місто Новий Розділ(пн), вулиця Грушевського, будинок 37; ідентифікаційний код 33525073) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25; ідентифікаційний код 00100227) 6 059 362,94 грн заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 04.07.2019 №0165-01024 з яких 5 009 990,13 грн основна заборгованість, 171111,02 грн пеня, 139 005,60 грн 3% річних, 739 256, 19 грн. індекс інфляції, та 88169,34 грн судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповіда льністю «Енергія-Новий Розділ» (81652, Львівська обл., місто Новий Розділ(пн), вулиця Грушевського, будинок 37; ідентифікаційний код 33525073) в дохід Державного бюджету України 2721,00 грн судового збору.

4. В задоволенні клопотання відповідача щодо зменшення розміру нарахованих пені, 3% річних та індексу інфляції - відмовити.

5. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.02.23р.

Суддя Щигельська О.І.