ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.02.2023м. СумиСправа № 920/1296/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Юлії Артурівни, за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області заяву відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Грабовське» (вул. Грабовського, буд. 14, с. Грабовське, Краснопільський район, Сумська область, 42450, ідентифікаційний код 30841323) від 07.09.2022 № 07/09 (вх. № 2159 від 08.09.2022) про відстрочення виконання рішення у справі № 920/1296/21 та матеріали зазначеної справи

за позовом: фізичної особи-підприємця Яременка Бориса Андрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Грабовське» (вул. Грабовського, буд. 14, с. Грабовське, Краснопільський район, Сумська область, 42450, ідентифікаційний код 30841323)

про стягнення 2 186 030,00 грн

за участі представників учасників справи:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 09.06.2022 у справі № 920/1296/21 ухвалено позовні вимоги задовольнити; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грабовське» (вул. Грабовського, буд. 14, с. Грабовське, Краснопільський район, Сумська область, 42450, ідентифікаційний код 30841323) на користь фізичної особи-підприємця Яременка Бориса Андрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість з орендної плати за договором оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2018 № 26/18 в сумі 2 186 030,00 грн (два мільйона сто вісімдесят шість тисяч тридцять гривень нуль копійок) та відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 32 790,45 грн (тридцять дві тисячі сімсот дев`яносто гривень сорок п`ять копійок).

08.09.2023 відповідач звернувся до суду із заявою від 07.09.2022 № 07/09 (вх. № 2159 від 08.09.2022) про відстрочення виконання рішення суду, відповідно до якого просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Сумської області від 09.09.2022 у справі № 920/1296/21 до 08.06.2023.

Заява відповідача вмотивована, зокрема, тим, що на даний час боржник перебуває в скрутному фінансовому становищі у зв`язку з перебуванням Краснопільської територіальної громади в переліку громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, с. Грабовське Краснопільської територіальної громади постійно перебуває під артобстрілами у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, що спричинює невпинний спад обсягів отриманих відповідачем доходів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 у справі № 920/1296/21 постановлено апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Сумської області від 09.06.2022 разом із доданими до неї матеріалами повернути відповідачу, а справу № 920/1296/21 повернути до Господарського суду Сумської області.

24.01.2023 Північним апеляційним господарським судом повернуто до Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1296/21.

30.01.2023 Господарським судом Сумської області видано відповідний наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 09.06.2022 у справі № 920/1296/21.

Ухвалою від 01.02.2023 у справі № 920/1296/21 судом постановлено заяву боржника прийняти до розгляду у судовому засіданні та призначено судове засідання на 14.02.2023, 14:00.

Представники учасників справи у судове засідання 14.02.2023 не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, повернуті на адресу суду відділенням поштового зв`язку.

13.02.2023 відповідачем надіслано до суду заяву про залучення додаткових доказів до матеріалів справи від 13.02.2023 № 13/02 (вх. № 890/23), де відповідач зазначає, що підтримує подану ним заяву про відстрочення виконання рішення суду, просить суд її задовольнити та просить суд долучити до матеріалів цієї справи наступні копії письмових доказів: роздруківку із Гугл карти України, звіт 21-заг про реалізацію продукції сільського господарства за 2022 рік, звіт № 29-сг про площі та валові збори сільськогосподарських культур у 2022 році та акт обстеження посівів озимої пшениці урожаю 2022 року від 15.09.2022.

Надані відповідачем докази долучено судом до матеріалів справи.

Суд, розглянувши заяву про відстрочення виконання рішення суду, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, дійшов висновку про задоволення заяви боржника про відстрочення виконання рішення суду у цій справі з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з вищевказаної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини третя, четверта статі 331 ГПК України).

Згідно пункту 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи -наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, для застосування передбачених цією нормою заходів, суду необхідно встановити чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Крім того, розглядаючи питання про відстрочку виконання рішення суду, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

У той же час, зважаючи на те, що 1) виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); 2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); 3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - Суд) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (справа «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Сгеесе), від 19 березня 1997 року, пункт 40, ReportsofJudgmeNtsaNdDecisioNs 1997-II); 4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (справа «ІммобільяреСаффі» проти Італії», № 22774/93, пункт 74, ЕСНR 1999-V), а також беручи до уваги, те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, пункт 43), Вищий господарський суд України вважає, що з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача, як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Савіцький проти України» від 26.07.2012 зазначено, що суд повторює, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

При цьому, відстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду, покращення фінансового стану відповідача, виконання ним зобов`язань як перед позивачем, так і перед третіми особами.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України» зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Із підстав, умов та меж надання відстрочення виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувана та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

У зв`язку з тим, що відстрочка виконання рішення продовжує період відновлення порушеного права позивача при її наданні необхідно враховувати закріплені в нормах національного матеріального права та Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, допустимі межі надання такої відстрочки.

Частиною першою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Водночас, положення частини п`ятої статті 331 ГПК України передбачають, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

В обґрунтування зави про відстрочення виконання судового рішення відповідач зазначив, що є агропромисловим підприємством, яке розташоване в селі Грабовське, Сумської області, Сумського району, Краснопільської селищної територіальної громади біля кордону з рф. Основними видами економічної діяльності відповідача є вирощування зернових культур, насіння олійних культур; оптова торгівля зерном, насіннями і кормами; розведення та продаж свиней, тож джерелом доходу відповідача є кошти, отримані від реалізації сільськогосподарської продукції та свиней, що підтверджується звітом 21-заг за 2021 рік. У зв`язку із тривалою окупацією Краснопільської територіальної громади, що підтверджується довідкою Краснопільської селищної ради № 02-27/1711 від 02.09.2022, замінованими полями, відсутністю паливно-мастильних матеріалів навесні 2022 року, викраденням дизпалива та пограбуванням сільськогосподарської техніки інших транспортних засобів військовими рф, що підтверджується заявою про злочин № 57 від 26.04.2022, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, актом про пошкодження та втрати майна від 04.04.2022, відсутністю спеціалістів, водіїв, трактористів, що пов`язано з їх переміщенням на більш безпечну територію України, оскільки село Грабовське знаходиться в зоні активних бойових дій, чи то вступу чоловіків до лав Збройних Сил України, відповідач не зміг своєчасно внести гербіциди і провести обробку фунгіцидами, внести засоби захисту рослин та необхідні добрива, що суттєво вплинуло на врожайність зернових культур у 2022 році. Крім наведеного у відповідача не було можливості засіяти частину орендованих полів, оскільки вони знаходяться в зоні, де будь-які роботи заборонені та деякі поля, польові дороги заміновані, що складає площу 150 га. У результаті обстрілів та бомбардувань території Краснопільської територіальної громади у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, було знищено будівлю свиноферми разом зі поголів`ям свиней відповідачу спричинено збитків у вигляді знищення поголів`я свиней та свиноматок на загальну суму 616 117,00 грн.

Також відповідач зазначає, що у зв`язку з відсутністю власної необхідної сільськогосподарської техніки, відмовою власників сільськогосподарської техніки у наданні в оренду або наданні послуг зі збору врожаю, збір озимої пшениці було розпочато лише після 06.08.2022, в той час, як зазвичай, в нашому регіоні озима пшениця досягає своєї зрілості у середині липня і збір розпочинають 15-20 липня. Затримка збирання врожаю на понад 10-15 днів приводить до великих втрат через висипання найбільш зрілого та виповненого насіння. Зазначені обставини призвели до того, що отримане відповідачем зерно пшениці є 4 класу (фуражне зерно) або не класне, яке має сажкові зерна 18-30 % , що значно більше 10 % які передбачені ДСТУ 3768:2019 «Пшениця. Технічні умови» навіть для 4 класу, що підтверджується реєстром накладних на прийняте зерно з визначенням показників якості № 53 від 17.08.2022, виданої Сумським КХП. Як вбачається зі довідки сг-4 за 2022 рік про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2022 року, що міститься в матеріалах справи, у 2021 - 2022 році відповідач засіяв 251 га озимої пшениці, 44 га гречки, 145 га сої, а всього 440 га. Станом на 0.09.2022 пшениця зібрана відповідачем на площі 167 га складає близько 66 % від посіяного, що свідчить про значні втрати урожаю, зазначений факт підтверджується звітом № 37-сг про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.09.2022.

Крім того, як зазначає відповідач, через обмеження експортних можливостей зернової продукції та високу вартість логістики ціни на пшеницю на внутрішньому ринку залишаються дуже низькими, вони не покривають витрат на добрива, пальне, запчастини.

Станом на 01.09.2022 ТОВ «ГРАБОВСЬКЕ» обробило 167 га посіяної озимої пшениці, що становить 66 % від всієї засіяної площі та зібрало, внаслідок вищевикладених обставин не класне/фуражнзерно в кількості 390 тон, з яких 225 тон було відвантажено ТОВ «ДОЛИНА-ЦЕНТР» в рахунок погашення боргу за рішеннями Господарського суду Сумської області від 16.09.2019 у справі № 920/282/19 та від 05.07.2022 у справі №920/274/19 та обробило всю посіяну площу 44 га гречки і зібрало 70,4 тони. За рішеннями суду у справі № 920/282/19 у відповідача залишився несплаченим борг в сумі 1 527 463,97 грн та у справі № 920/274/19 в сумі 2 622 300,03 грн.

Суд бере до уваги наведені відповідачем обставини, а також враховуючи, що відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення, при цьому, затримка виконання рішення не є надмірно тривалою, не суперечить вимогам розумного строку. Так, рішення набрало законної сили 08.12.2022, наказ судом видано 30.01.2023.

За таких обставин суд дійшов висновку задовольнити заяву відповідача та відстрочити виконання судового рішення до 08.06.2023.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 235, 331, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Грабовське» (вул. Грабовського, буд. 14, с. Грабовське, Краснопільський район, Сумська область, 42450, ідентифікаційний код 30841323) про відстрочення виконання рішення від 07.09.2022 № 07/09 (вх. № 2159 від 08.09.2022).

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Сумської області від 09.06.2022 у справі № 920/1296/21 до 08.06.2023.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 17 лютого 2023 року.

4. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, встановлені статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

5. Надіслати копію ухвали учасникам справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.А. Джепа