ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
17.02.2023 Справа № 905/135/23
про видачу судового наказу,-
Дослідивши вищевказану заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.
Частиною 1, 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Згідно з статтею 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України наведено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, згідно з якими заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Згідно з частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Положеннями статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів. Так, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Характерними ознаками наказного провадження є зокрема те, що об`єктом судового захисту є безспірне право та інтерес кредитора, відсутність спору про право.
Оскільки наказне провадження є документарним, ця специфічна форма захисту вимагає і особливостей документальних доказів:
докази мають бути безспірними: вони повинні свідчити про безспірність стягнення і відсутність потреби у їх дослідженні. Тобто ознака документарності наказного провадження підтверджує те, що йдеться про очевидність та переконливість доказів з боку стягувача;
докази мають бути лише письмовими;
докази мають підтверджувати не лише факт виникнення права вимоги стягувача, але і розмір обов`язків боржника;
відсутність публічного дослідження доказів (ця ознака зумовлена відсутністю у наказному провадженні судового засідання як такого);
особливості моменту початку і закінчення процесу доказування для суб`єктів.
Характер і кількість письмових документів впливають безпосередньо на встановлення судом наявності спору про право, який є підставою для відмови у задоволення заяви про видачу судового наказу. Таке питання вирішується суддею у кожному конкретному випадку, враховуючи характер та обґрунтованість заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.
При розгляді заяви та доданих до неї документів, судом встановлено наступне.
Відповідно до умов п.1.2. Договору загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим Договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма видатковими накладними відповідно до умов Договору на протязі його дії.
Пунктом 2.1. Договору строк його дії встановлено до 31 грудня поточного року включно, та в п. 2.2. зазначено, що якщо за десять днів до закінчення строку дії Договору жодна зі Сторін не повідомить іншу Сторону рекомендованим листом про розірвання договору, строк дії вважається кожного разу автоматично продовженим до 31 грудня наступного календарного року включно.
Розділом 3. Договору сторони визначили порядок оформлення замовлення
Замовлення на поставку оформлюється Покупцем на підставі діючих на цей день цін Постачальника. Покупець оформлює Замовлення із зазначенням коду та назви товарів по каталогу виробника та необхідної кількості за позиціями. Замовлення можуть передаватися (надсилатися) іншій стороні в оригіналі, а також в копії факсимільним зв`язком або на електронну пошту (п.3.1. договору).
Постачальник підтверджує замовлення з урахуванням наявних на його складі товарних позицій, або які можуть бути доставлені Покупцю у відповідні строки з інших складів Постачальника. При постачанні по передплаті Постачальник одночасно з підтвердженням Замовлення надає Покупцю рахунок на оплату (п.3.2. договору).
Замовлення, Підтвердження Замовлення та рахунок на оплату (п. 3.1. 3.2. Договору) можуть передаватися (надсилатися) іншій стороні в оригіналі, а також в копії факсимільним зв`язком або на електронну пошту (п.3.3. договору).
Замовлення. Підтвердження Замовлення та рахунок на оплату є попередніми документами стосовно погодження між сторонами цін, кількості, асортименту (номенклатури). умов поставки (в тому числі доставки) товару, строків та умов оплати товару (п.3.4. договору).
Відповідно до пункту 1.1. визначено, що в межах терміну дії цього Додатку Постачальник поставляє Покупцю запасні частини, автохімію, мастила (оливи), шини, супутні товари тощо (далі за текстом «товар»). Поставка товару здійснюється на умовах EXW(склад Постачальника: м. Харків, вул. Киргизька, 19 ), згідно Інкотермс 2010 року.
Товар, в межах дії цього Додатку до Договору, постачається на умовах відстрочки платежу і товарного кредиту. Покупець зобов`язаний оплатити повну вартість отриманого Товару згідно із Договором та цим Додатком протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дня отримання відповідного товару (п.1.3. Додатку).
Відтак, до матеріалів заяви не додано передбаченого розділом 3 договору замовлення Покупця на відповідну поставку за видатковою накладною №Lv000069/347129 від 11.01.2022.
При цьому за змістом самої видаткової накладної №Lv000069/347129 від 11.01.2022 зазначено, що таке замовлення оформлювалось.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень
Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Статтею 9 вказаного закону унормовано, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Видаткова накладна №Lv000069/347129 від 11.01.2022 підписана з боку Постачальника, проте не містить підпису покупця що унеможливлює встановити факт поставки.
Доводи заявника про те, що поставка була здійснена засобами служби доставки Нова Пошта не підтверджуються з огляду на таке.
Отримувачем замовлення ж вказано: ОСОБА_1 , телефон: НОМЕР_1 , адреса доставки: АДРЕСА_1 .
За відомостями видаткової накладної №Lv000069/347129 від 11.01.2022 адреса доставки вказана: м. Маріуполь, вулиця Молодіжна, будинок №1; контактний номер телефону: НОМЕР_2 .
Ані за змістом договору не визначено Курстак Віктора Юрійовича як уповноважену особу на отримання товару, ані з інших наявних в матеріалах заяви доказів не вбачається цього (замовлення, довіреність тощо). Так само не міститься доказів щодо домовленостей про зміну адреси доставки.
Отже, факт отримання товару Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Деметра-Агро» за видатковою накладною №Lv000069/347129 від 11.01.2022 заявником не підтверджено належними доказами.
Наявність спору, як підставу для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.
Отже, заявником не надано суду доказів існування в нього безумовного права на стягнення заборгованості в заявленому розмірі, а, відповідно, й 3% річних як похідної вимоги.
Підпунктом 8 пункту першого статті 152 Господарського процесуального кодексу України визначено що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Згідно з ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.п.1, 8 ч.1 ст.152 ГПК України.
Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст.153 ГПК України).
Крім того, суд повідомляє, що відповідно до розпорядження керівництва суду №1-р від 30.01.2023, у зв`язку із обмеженою кількістю знаків поштової оплати (поштових марок), необхідністю ефективного використання знаків поштової оплати в умовах воєнного стану, відправлення кореспонденції учасникам справи, у тому числі процесуальних документів, засобами поштового зв`язку здійснюється виключно за нагальної потреби після вичерпання альтернативних способів повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України», тощо).
Керуючись ст.148, п.п. 1, 4 ч. 3 ст.150, п.п.1, 8 ч.1 ст.152, ст.ст.153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Ухвала набрала чинності з моменту її підписання 17.02.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу суду відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Копію даної ухвали надіслати заявнику на зазначену ним адресу електронної пошти.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова