ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Справа № 918/54/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

позивача - адв. Бурма О.В.

відповідача - адв. Павлюк М.Г.

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Обод Валентини Анатоліївни

на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 р.

ухвалене у м. Рівному, повний текст складено 26.10.2022 р.

у справі № 918/54/22 (суддя Войтюк В.Р.)

за позовом фізичної особи-підприємеця Горпинчука Олександра Петровича

до відповідача фізичної особи-підприємця Обод Валентини Анатоліївни

про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом його звільнення

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 р. у справі № 918/54/22 позов задоволено частково. Зобов`язано фізичну особу-підприємця Обод Валентину Анатоліївну усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, яке передане Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях у користування (оренду) фізичній особі-підприємцю Горпинчуку Олександру Петровичу на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 6505-2021 від 14 грудня 2021 року шляхом звільнення зайнятого нерухомого майна - частини нежитлового приміщення першого поверху будівлі гуртожитку площею 88,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Орлова, 40, яке перебуває на балансі Рівненського фахового коледжу економіки та бізнесу. В решті позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач фізична особа-підприємець Обод Валентина Анатоліївна подала скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 р. у справі № 918/54/22 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідач вважає, що судом неповно з`ясовані обставини, які мають значення для справи, порушені норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Пояснює, що у спірному приміщенні з 22.12.2021 р. було відсутнє електропостачання, а з 30.12.2021 р. - було відсутнє водопостачання за заявами позивача. Крім того, що відповідачем 22.12.2021 р. виданий наказ № 10 про вимушений простій на підприємстві. Тобто позивач у грудні 2021 року приступив до використання приміщення, а відповідач - не міг би використовувати його. Вказує, що судом були відхилені клопотання представника відповідача Обод В.А. адвоката Іващенко І.І. від 01 та 08 серпня 2022 року, тому свідки не змогли повідомити суду про відомі їм обставини, які мають значення для справи.

Також суд не надав оцінки доказам, а саме: акту обстеження об`єкта з додатком (фототаблиця) від 30.07.2022 р. та диску з відеозаписом (клопотання від 08.08.2022 р.). Такими доказами відповідачка мала намір підтвердити, що станом на 30.07.2022 р. перешкоди у користуванні ФОП Горпинчуку О.П. приміщенням відсутні, людей немає, воно пусте (звільнене), відсутнє електричне постачання, водопостачання та водовідведення, відсутні будь-які замки на дверях, охорона відсутня як фізична так і пультова.

Доводить, що не підтверджено таким чином факт незвільнення відповідачем спірного приміщення і з боку відповідачки відсутні перешкоди у користуванні приміщенням, тобто - воно вільне.

Таким чином, має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, і невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Звертає увагу, що для задоволення вимог власника за негаторним позовом достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей, і для створення таких перешкод немає правомірних підстав. Також зазначає, що у позові мало б бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права. При цьому однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Якщо на час подання позову порушення припинилося, то й відпадає підстава для пред`явлення негаторного позову.

Доводить, що перелічені обставини не підтверджені, тоді як відсутність акту-прийому передачі нерухомого майна між орендодавцем та підприємцем Обод В.А. не може тлумачитись судом як перешкоди у користуванні майном позивачу підприємцю Горпинчуку О.П.

Крім того, стверджує, що відсутні докази щодо охорони даного приміщення невідомими особами, які забороняють ФОП Горпинчуку О.П. використовувати приміщення у відповідності до укладеного договору оренди та не впускають його, чи знаходження у приміщенні на момент подачі позовної заяви підприємця Обод В. А., як зазначено у позовній заяві позивачем.

Вважає, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (№ к/п 0000075 від 06.01.2022 р.) не є належним та допустимим доказом у даній справі № 918/54/22 та не доводить факту вчинення перешкод у користуванні приміщенням за адресою: м. Рівне, вул. Орлова, 40.

Доводить, що договором оренди від 14 грудня 2021 року та актом приймання-передачі даного приміщення укладеного з Горпинчуком О.П. підтверджено факт передачі даного приміщення позивачу, що підтверджено звітом від 13 жовтня 2022 року обстеження та перевірки використання державного майна і виконання умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6505-2021 від 14.12.2021 р.

Вказує таким чином на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи. На підставі викладеного просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 18 жовтня 2022 року у справі № 918/54/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову фізичної особи-підприємця Горпинчука Олександра Петровича до фізичної особи-підприємця Обод Валентини Анатоліївни щодо усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом його звільнення.

Фізична особа-підприємець Горпинчук Олександр Петрович відзив на апеляційну скаргу не подав.

В судовому засіданні представники сторін надали пояснення по суті спору. Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.

01.04.2006 р. Регіональним відділенням та підприємцем Обод В.А. був укладений договір оренди державного майна № 466-2006. На умовах договору Регіональне відділення Фонду державного майна України/орендодавець передав в строкове платне користування фізичній особі-підприємцю Обод В.А./орендарю нежитлові приміщення площею 101, 5 кв.м на першому поверсі будівлі гуртожитку за адресою: м. Рівне, вул. Орлова, 40, що перебуває на балансі Рівненського державного технікуму економіки та підприємництва /а.с.181-182 у т.1/. Термін діі договору оренди відповідно до п.10.1 договору з « 01» квітня 2006 року по « 31» грудня 2006 року включно.

В подальшому строк дії договору оренди державного майна № 466-2006 від 01.04.2006 р. неодноразово продовжувався.

Згідно з п.п. 2.3, 2.5 договору у разі припинення цього договору майно у 5-денний строк з моменту припинення повертається орендарем орендодавцю, або за його вказівкою балансоутримувачу. Майно вважається поверненим орендодавцеві з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

11.06.2020 р. договором про внесення змін до договору оренди державного майна № 466- 2006 від 01.04.2006 р. продовжено строк дії договору до 30 травня 2021 року, а також пункт 1.1 був викладений у наступній редакції: « 1.1 Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення (площею 88,3 кв.м) першого поверху гуртожитку по вул. Орлова, 40 у м. Рівне, що перебуває на балансі ДВНЗ «Рівненський коледж економіки та бізнесу».

25.06.2021 р. наказом Регіонального відділення № 578 «Про прийняття рішення про припинення договору оренди» договір оренди державного майна № 466-2006 від 01 квітня 2006 року припинено /а.с. 8 у т.1/.

25.11.2021 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях проведено відкритий аукціон № LLE001-UA-290 щодо передачі в оренду частини нежитлового приміщення гуртожитку, площею 88,3 кв.м. за адресою: м. Рівне, вул. Орлова, 40. Переможцем електронного аукціону визнано фізичну особу-підприємця Горпинчука Олександра Петровича /а.с.10-11 у т.1/.

Учасниками електронного аукціону були: ФОП Гуцалюк Т.І., ФОП Горпинчук О.П., ОСОБА_1 та ФОП Обод В.А. За результатами електронного аукціону переможцем став підприємець Горпинчук О.П. /а.с. 10-11 у т.1/.

21 грудня 2021 року фізична особа-підприємець Обод Валентина Анатоліївна звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідачів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та до Рівненського фахового коледжу економіки про визнання договору продовженим, скасування наказів, визнання недійсним протоколу проведення електронного аукціону від 25 листопада 2021 року. У позовній заяві, ФОП Обод В.А. стверджує, що у відповідності до пункту 10.4 розділу 10 договору після 30 травня 2021 року орендодавцем не заявлена вимога про припинення договору оренди державного майна № 466-2006 від 01.04.2006 р., а тому орендарем в подальшому сплачувались належні платежі, а саме орендна плата за приміщення 88,3 кв.м. першого поверху гуртожитку, що розташований за адресою: вул. Орлова, 40, м. Рівне та перебуває на балансі ДВНЗ «Рівненський коледж економіки та бізнесу». Позивач Обод Валентина Анатоліївна доводила, що зазначені обставини свідчать про погодження Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та Рівненським фаховим коледжем економіки факту подальшого користування позивачем орендованим приміщенням та, відповідно, продовження договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 20.04.2022 р. у справі № 918/1178/22 відмовлено у задоволенні позову фізичної особи-підприємця Обод В.А. до відповідачів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та до Рівненського фахового коледжу економіки про визнання договору продовженим, скасування наказів, визнання недійсним протоколу проведення електронного аукціону від 25 листопада 2021 року/а.с.162-167 у т.1/.

Рішення набрало законної сили та є чинним.

За результатом відкритого аукціону 14.12.2021 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях/орендодавцем і фізичною особою-підприємцем Горпинчук О.П./орендарем та Рівненським фаховим коледжем економіки і бізнесу/балансоутримувачем укладений договір № 6505-2021 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, а саме - частини нежитлового приміщення першого поверху будівлі гуртожитку площею 88,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Орлова, 40 /а.с.12-18 у т.1/.

Згідно з п.2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акту приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору.

Відповідно до п.9.1.1 договору балансоутримувач та орендодавець запевняють орендаря, що крім випадків, коли про інше зазначено в акті приймання-передачі, об`єкт оренди є вільним від третіх осіб, в межах об`єкта немає майна, належного третім особам, повний і безперешкодний доступ до об`єкта може бути наданий орендарю в день підписання акта приймання-передачі разом із комплектом ключів від об`єкта у кількості, зазначеній в акті приймання-передачі.

Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 6505-2021 від 14.12.2021 р. підписаний Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, фізичною особою-підприємцем Горпинчук О.П. та Рівненським фаховим коледжем економіки і бізнесу.

Відповідно до акту передачі - приймання в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності, від 14 грудня 2021 року приміщення передане у користування орендарю. У акті зазначено, що станом на 14 грудня 2021 року приміщення не звільнене попереднім орендарем фізичною особою-підприємцем Обод Валентиною Анатоліївною. В приміщенні знаходяться сторонні люди та їх майно /а.с.19 у т.1/.

Також у п.3 акту зазначено, що запевнення балансоутримувача, зазначені у пункті 9.1.1 договору оренди, повністю відповідають дійсності, а випадки і обставини, на які є посилання у цьому пункті договору оренди, відсутні.

Акт підписаний балансоутримувачем та фізичною особою-підприємцем Горпинчуком О.П. з зауваженнями з його боку.

24.01.2022 р. підприємець Горпинчук О.П. звернувся до господарського суду Рівненської області із позовом, у якому просить суд зобов`язати відповідача упродовж 5-ти днів з моменту набрання рішенням суду законної сили усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном - частиною нежитлового приміщення першого поверху будівлі гуртожитку площею 88,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Орлова, 40, що передане Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях у користування (оренду) позивачу на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 6505-2021 від 14 грудня 2021 року шляхом звільнення зайнятого нерухомого майна - частини нежитлового приміщення першого поверху будівлі гуртожитку площею 88,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Орлова, 40, яке перебуває на балансі Рівненського фахового коледжу економіки та бізнесу.

Позивач у позові доводить, що після проведення відкритого аукціону, укладання 14 грудня 2021 року договору оренди та акту передачі - приймання в оренду нерухомого майна право фізичної особи-підприємця Обод В.А. на користування спірним приміщенням припинилось у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди.

Вказує, що на час звернення з позовом до суду попередній орендар фізична особа-підприємець Обод В.А. зазначене приміщення не звільнила та відмовляється його звільняти, чим з 14 грудня 2021 року перешкоджає позивачу у використанні орендованого приміщення у відповідності до укладеного договору оренди нежитлового приміщення.

Господарський суд Рівненської області відповідно до оскаржуваного рішення позовні вимоги задоволив частково, зобов`язав фізичну особу-підприємця Обод Валентину Анатоліївну усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном - спірним приміщенням, зазначивши, що вимога позивача про звільнення приміщення у продовж 5 днів з моменту набрання рішенням законної сили задоволенню не підлягає, оскільки не грунтується на вимогах законодавства. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що ті доводи, що наводились відповідачем при розгляді справи, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від суду першої інстанції їх повного дослідження, надання їм оцінки і відображення у судових рішеннях поряд з доказами, наданими позивачем.

Відповідно до норм ст.. 15-16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду. Крім того, під час вирішення спору суду необхідно з`ясувати наявність в особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання чи оспорювання.

Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивачем за позовом про усунення перешкод у користуванні майном може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Титульними володільцями є, зокрема, особи, які володіють майном за цивільно-правовими договорами оренди.

Згідно з ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до норм статті 16 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар, що уклав договір оренди майна за результатами аукціону, має право використовувати майно за будь-яким цільовим призначенням, крім випадків і з урахуванням обмежень, передбачених Порядком передачі майна в оренду,

При розгляді спору про усунення перешкод у користуванні орендованим майном необхідно першочергово встановити наявність чи відсутність порушеного права позивача, фактів, які вказують на порушення цього права та реальну можливість ефективного відновлення такого порушеного права.

Право користування майном має захищатися лише при доведенні самого факту порушення на час звернення позивачем з позовом до суду.

Отже, на підставі договору, укладеного 14 грудня 2021 року позивачем як орендарем, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях як орендодавцем і балансоутримувачем Рівненським фаховим коледжем економіки та бізнесу, до позивача перейшли всі права власника спірного приміщення на володіння і користування ним.

Факт передачі приміщення в оренду на підставі договору підтверджено актом передачі - приймання в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності, від 14 грудня 2021 року/а.с.19 у т.1/. На підтвердження перешкод у користуванні приміщенням, що чиняться відповідачем підприємцем Обод В.А., позивач звертає увагу, що у п.2.1 акту зазначено, що станом на 14 грудня 2021 року приміщення не звільнене попереднім орендарем фізичною особою-підприємцем Обод Валентиною Анатоліївною. В приміщенні знаходяться сторонні люди та їх майно.

Разом з тим, у п.3 акту зазначено, що запевнення балансоутримувача, зазначені у пункті 9.1.1 договору оренди, повністю відповідають дійсності, а випадки і обставини, на які є посилання у цьому пункті договору оренди, відсутні. Відповідно до п.9.1.1 договору балансоутримувач та орендодавець запевняють орендаря, що крім випадків, коли про інше зазначено в акті приймання-передачі, об`єкт оренди є вільним від третіх осіб, в межах об`єкта немає майна, належного третім особам, повний і безперешкодний доступ до об`єкта може бути наданий орендарю в день підписання акта приймання-передачі разом із комплектом ключів від об`єкта у кількості, зазначеній в акті приймання-передачі.

Колегія суддів звертає увагу, що зміст п.2 і п.3 містить інформацію протилежного змісту щодо фактичної передачі орендареві приміщення, ключів від нього тощо, а також - звертається увага на суперечливий зміст п.2.1 і п.3 щодо перебування у приміщенні сторонніх людей/третіх осіб та майна, належного стороннім людям/третім особам. Разом з тим, жодним чином не підтверджено належність сторонніх осіб і їх майна до відповідачки чи балансоутримувача чи іншого. Відповідачка Обод Валентина Анатоліївна до складання акту не залучена, хоча у акті зазначено про те, що нею не звільнене приміщення.

Також, суд першої інстанції зазначив у рішенні, що в матеріалах справи відсутній складений фізичною особою-підприємцем Обод В.А. та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях акт прийому-передачі при поверненні нежитлового приміщення першого поверху гуртожитку площею 88,3 кв.м., розташованого за адресою м. Рівне, вул. Орлова, 40.

Колегія суддів вважає, що відсутність акту-прийому передачі нерухомого майна між орендодавцем Регіональним відділенням ФДМУ та підприємцем Обод В.А. не може тлумачитись судом як доказ перешкоди у користуванні майном позивачу підприємцю Горпинчуку О.П.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що за умовами п.п. 2.3, 2.5. договору оренди державного майна № 466-2006, укладеного 01.04.2006 р. Регіональним відділенням та підприємцем Обод В.А. (з подальшими змінами), визначено, що у разі припинення цього договору майно у 5-денний строк з моменту припинення повертається орендарем орендодавцю, або за його вказівкою балансоутримувачу. Умовами договору не визначено, кому саме має належати ініціатива передачі та приймання майна з оренди, натомість матеріали справи не містять доказів про претензіі орендодавця з приводу неповернення чи повернення в неналежному стані майна орендарем Обод В.А. або доведення вказівки орендодавця про передачу майна балансоутримувачу Рівненському фаховому коледжу економіки та бізнесу.

Натомість спірне приміщення передане новому орендарю за актом приймання-передачі 14.12.2021 р. (про що зазначено вище).

Позивач звернувся з позовом до суду 24.01.2022 р.

Відповідачка Обод Валентина Анатоліївна доводить, що до звернення позивачем з позовом до суду у січні 2022 року приміщення звільнила та пояснює, що підприємець Горпинчук О.П. приступив до використання приміщення і саме за його заявами з 22.12.2021 р. було відключене електропостачання та водопостачання у спірному приміщенні, тоді як її працівники були звільнені. Обставини відключення електропостачання та водопостачання у спірному приміщенні за заявами Горпинчука О.П. позивач не спростував жодним чином.

Кожна із сторін - позивач і відповідач в процесі розгляду справи надали суду першої інстанції письмові докази, які складені в односторонньому порядку.

Так, в процесі розгляду справи позивачем було подано до суду інформацію Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях № 18-08-1733 від 26 липня 2022 року, відповідно до якої у відділення відсутні документи, які б свідчили про звільнення фізичною особою-підприємцем Обод В.А. нежитлового приміщення першого поверху гуртожитку площею 88,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 /а.с. 205 у т.1/. В обґрунтування причини неподання такого доказу разом із позовною заявою повідомляє, що такий доказ був відсутній на час звернення з позовом та отриманий позивачем лише 26.07.2022 р.

Окрім того, позивачем суду надано довідки Рівненського фахового коледжу економіки та бізнесу від 30 травня 2022 року № 216/01-10/01, 08 серпня 2022 року № 286/01-10/09, № 315/01-10/09 від 07 вересня 2022 року та № 315/01-10/01 від 04 жовтня 2022 року, у яких зазначено, що нежитлове приміщення першого поверху гуртожитку площею 88,3 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 фізичною особою-підприємцем Обод В.А. не передане балансоутримувачу /а.с. 136, 220, 235 у т.1, а.с. 15 у т.2/. Позивач просив долучити вказані довідки до матеріалів справи та вказує, що дані докази не було подано разом з позовною заявою, оскільки відповідні довідки на час звернення з позовом були відсутні, і одержані позивачем лише в процесі розгляду справи.

Суд першої інстанції взяв до уваги такі надані позивачем довідки як такі, що підтверджують не звільнення приміщення відповідачем.

В свою чергу відповідач Обод В.А. надала суду акт обстеження об`єкта з додатком (фототаблиця) від 30.07.2022 р. з фототаблицею, складений трьома особами, статус яких не визначений 208-209 у т.1/, диск з відеозаписом (клопотання від 08.08.2022 р.) та посвідчені нотаріусом покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на підтвердження того, що у грудні - до кінця 2020 року спірне приміщення не використовувалось і було звільнене Обод В.А. /а.с.213-218 у т.1/. Такими доказами відповідачка мала намір підтвердити, що перешкоди у користуванні ФОП Горпинчуку О.П. приміщенням відсутні на час звернення позивачем з позовом до суду і на час розгляду справи у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відхилив такі надані відповідачем докази, зазначивши, що вказані докази не підтверджують факт звільнення відповідачем спірного приміщення та не мають доказової бази у даній справі.

Колегія суддів не погоджується із такими оцінками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до норм ст.. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч.3 ст.13, ч.1, 3 ст..74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Колегія суддів звертає увагу, що вищеперелічені докази, які були надані сторонами в процесі розгляду справи, направлені на спростування позицій кожної із сторін, однак листи, акти тощо містять дані протилежного змісту, але складені в односторонньому порядку, що не дозволяє оцінити такі докази кожної із сторін як вірогідні, такі, що дозволяють повно і об`єктивно з`ясувати обставини у спорі.

Так само не може бути належним, допустимим чи вірогідним доказом у спірних правовідносинах інформація позивача Горпинчука О.П. про те, що він звернувся до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, яким 06 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення № 0000075 та розпочате досудове розслідування за фактом самоуправства, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України. Будь яке процесуальне рішення у кримінальному провадженні чи відомості про вчинені процесуальні діі на підтвердження досліджуваних у даній справі обставин - відсутні.

Натомість, відповідачем наданий суду першої інстанції Звіт обстеження та перевірки використання державного майна і виконання умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6505-2021 від 14.12.2021 р., складений 13.10.2022 р. робочою групою, створеною наказом Регіонального відділення № 268 від 11.11.2019 р., у складі спеціалістів Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях, представника балансоутримувача та за участі орендаря ФОП Горпинчука О.П. У звіті зазначено, що робочою групою проведено візуальне обстеження та перевірка об`єкта, його стан, використання та виконання умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, - частини нежитлового приміщення першого поверху гуртожитку площею 88,3 кв.м за адресою м.Рівне вул..Вишиванка,40 (вулиця Орлова у місті Рівне перейменована на вулицю Вишиванка відповідно до рішення Рівненської міської ради від 08.07.2022 р.), і встановлено, що орендар не використовує приміщення, договір страхування об`єкта оренди відсутній, і заборгованість з орендної плати до бюджету становить 86096,7 грн. Орендаря зобов`язано невідкладно вжити заходів щодо усунення невиконаних зобов`язань до 14.11.22 р. - сплатити заборгованість та застрахувати майно.

Отже, такий Звіт свідчить, що нерухоме майно, яке належить до державної власності, - частина нежитлового приміщення першого поверху гуртожитку площею 88,3 кв.м за адресою м.Рівне вул..Вишиванка,40 (вул.Орлова, 40) передане у користування позивачеві ФОП Горпинчуку О.П. на підставі договору оренди, тобто орендодавець належним чином виконав свої зобовязання за договором; натомість орендар/позивач приміщення за призначенням не використовує, а також не виконує інші умови договору - не уклав договір страхування і не сплачує орендну плату.

Звіт підписаний орендарем ФОП Горпинчуком О.П. і представником балансоутримувача без жодних зауважень /а.с.33 у т.2/.

Відповідач, надавши суду такий письмовий доказ, пояснив, що Звіт складений лише 13.10.2022 р., тобто - не існував на час підготовчого провадження, тому поданий негайно після його одержання стороною. Такі самі пояснення надавались позивачем і відповідачем, які в процесі розгляду справи надавали інші докази, про що зазначено вище. Оскільки судом досліджувались обставини перешкод у користуванні, яке триває, за доводами позивача, прийняття і оцінка доказів відповідає нормам ст..209 ГПК України.

Суд першої інстанціі оцінки Звіту обстеження та перевірки використання державного майна і виконання умов договору оренди нерухомого майна № 6505-2021 від 14.12.2021 р., який складений комісією, в т.ч. за участю орендаря/позивача і балансоутримувача, - не надав. Натомість надав перевагу довідкам балансоутримувача Рівненського фахового коледжу економіки та бізнесу, зокрема, і довідці від 03.10.2022 р., зазначивши у рішенні, що такі довідки є свідченням того, що нежитлове приміщення не звільнене відповідачкою.

Верховний Суд неодноразово відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України визначено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Отже, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, колегія суддів вважає, що позивач не довів, що на час звернення з позовом до суду мало місце вчинення відповідачем перешкод в користуванні позивачем приміщення першого поверху будівлі гуртожитку площею 88,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Орлова, 40 (вул. Вишиванка,40), що є підставою для відмови у задоволенні позову. У позові не зазначено, в який спосіб чиняться перешкоди і, відповідно, які діі мають бути вчинені відповідачем для усунення стверджуваного порушення.

Як зазначено вище, позивач на підтвердження вчинення відповідачкою підприємцем Обод В.А. перешкод у користуванні спірним приміщенням надав суд акт передачі-приймання в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності від 14 грудня 2021 року, який складений балансоутримувачем Рівненським фаховим коледжем економіки та бізнесу і орендарем/позивачем підприємцем Горпинчуком О.П. Як зазначено вище, у акті зазначено, що станом на 14 грудня 2021 року приміщення не звільнене попереднім орендарем фізичною особою-підприємцем Обод Валентиною Анатоліївною, але не визначено конкретно, в який спосіб приміщення не звільнено, що в свою чергу унеможливлює конкретизацію вимоги про усунення перешкод в користуванні - шляхом вчинення яких конкретних дій.

Натомість у п.3 акту від 14.12.2021 р. зазначено, що запевнення балансоутримувача, зазначені у пункті 9.1.1 договору оренди (щодо повного і безперешкодного доступу до об`єкта в день підписання акта приймання-передачі разом із комплектом ключів від об`єкта), повністю відповідають дійсності, а випадки і обставини, на які є посилання у цьому пункті договору оренди, відсутні.

Інший акт, складений 13.10.2022 р. (на час ухвалення рішення судом першої інстанції) робочою групою у складі спеціалістів Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях, представника балансоутримувача Рівненського фахового коледжа економіки та бізнесу та за участю орендаря ФОП Горпинчука О.П. - Звіт обстеження та перевірки використання державного майна і виконання умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6505-2021 від 14.12.2021 р. не містить будь-яких відомостей про те, що приміщення не звільнене попереднім орендарем підприємцем Обод В.А.

Натомість відсутні належні та допустимі на підтвердження вчинення відповідачем перешкод в користуванні позивачем спірним приміщення на час звернення позивачем з позовом до суду 24.01.2022 р.

Інші надані сторонами докази - довідки Рівненського фахового коледжу економіки та бізнесу, надані позивачем, і акти, покази свідків, надані відповідачем, співставлені колегією суддів і відхиляються як такі, що не відповідають стандарту доказування "вірогідності доказів", про що зазначено вище. Відповідач заперечує вчинення перешкод на час звернення позивачем із позовом до суду, і такі твердження не спростовані належними та допустимими доказами у справі.

Посилання на відсутність акт повернення з оренди, який мав бути складений Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (або балансоутримувачем) та ФОП Обод В.А. жодним чином не доводить вчинення відповідачем перешкод у користуванні майном. Враховано, що доказів звернення власника приміщення ФДМУ до ФОП Обод В.А. з вимогою про звільнення приміщення чи інші претензіі матеріали справи не містять, натомість між ФОП Горпинчук О.П. та ФОП Обод В.А. договірні правовідносини відсутні.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що позов не підлягає задоволенню за недоведеністю підстав позовної вимоги.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів встановила, що має місце недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також - неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 р. у справі № 918/54/22 підлягає скасуванню відповідно до п.п. 2, 4 ч.1 ст. 277 ГПК України.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги судові витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача у відповідності до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 277, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Обод Валентини Анатоліївни задоволити. Рішення Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 р. у справі № 918/54/22 скасувати.

Прийняти нове рішення. В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Горпинчука Олександра Петровича ( АДРЕСА_2 , код. НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Обод Валентини Анатоліївни ( АДРЕСА_3 , код. НОМЕР_2 ) 3721,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 918/54/22 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 21.02.2023 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.