ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" лютого 2023 р. Справа№ 873/9/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Гарник Л.Л.

секретар судового засідання Бондар Л.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 01.02.2023

розглянувши заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 07.11.2022 у третейській справі №90/22

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до фізичної особи-підприємця Дзядевича Ігоря Михайловича

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

28.12.2022 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк», заявник) звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 07.11.2022 у третейській справі №90/22.

До заяви додано вказане рішення третейського суду та завірена копія кредитного договору №011/2548/388594/1 від 23.10.2021, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та фізичною особою-підприємцем Дзядевичем Ігорем Михайловичем

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2023 справа №873/9/23 передана на розгляд судді Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.01.2023 заяву АТ «Райффайзен Банк» про видачу виконавчого документа на виконання рішення третейського суду призначено до розгляду.

19.01.2023 від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» надійшла третейська справа №90/22, засвідчені копії рішення про реєстрацію, положення про цей третейський суд, регламенту третейського суду та список суддів. У супровідному листі зазначено, що до третейського суду не надходила інформація щодо визнання недійсним третейського застереження, скасування рішення третейського суду чи його оскарження.

24.01.2023 від Дзядевича І.М. надійшла інформація по справі, якою він повідомляє суд, що третейська угода у даній справі недійсною не визнавалась, рішення третейського суду від 07.11.2022 у третейській справі №90/22 не скасоване, у провадженні інших судів немає заяв про оскарження чи скасування рішення третейського суду.

24.01.2023 від Дзядевича І.М. надійшли заперечення проти задоволення заяви АТ «Райффайхен Банк», в яких йдеться про те, що справа не підвідомча третейському суду з огляду на наступне.

Дзядевич І.М. зазначає, що сторонами третейського спору можуть бути виключно фізичні або юридичні особи. Оскільки Дзядевич І.М. є фізичною особою-підприємцем, діяльність якого не регулює закон України «Про третейські суди», стороною такого спору він бути не може.

Крім того, Дзядевич І.М. заперечує проти видачі наказу на виконання рішення третейського суду оскільки склад третейського суду, яким прийнято рішення від 07.11.2022 у третейській справі №90/22 не відповідав вимогам закону.

В матеріалах третейської справи №90/22 (а.с. 60) міститься розпорядження Голови Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» Жукова А.М. про призначення Мамченко Ю.В. третейським суддею для розгляду даної справи.

Вказане розпорядження не містить дати, у зв`язку з чим визначений у такому розпорядженні склад суду, на думку Дзядевича І.М., не має повноважень вирішувати будь-які спори.

31.01.2023 від АТ «Райффайзен Банк» надійшла заява, якою заявник повідомляє суд, що п. 11.4 кредитного договору №011/2548/388594/1 від 23.10.2021 є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 07.11.2022 у третейській справі №99/22 не скасоване, будь-яких процесуальних документів щодо оскарження чи скасування вказаного рішення третейського суду до АТ «Райффайзен Банк» не надходило, заявником не подано інших позовів з цього ж предмету спору, з цих же підстав між цими ж сторонами.

Представник АТ «Райффайзен Банк» у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

У судове засідання 01.02.2023 з`явились Дзядевич І.М. та його представник, які підтримали письмові заперечення, подані 24.01.2023.

Розглянувши наявні матеріали третейської справи та дослідивши доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 07.11.2022 у третейській справі №90/22:

- позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до фізичної особи-підприємця Дзядевича Ігоря Михайловича про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі;

- стягнуто з фізичної особи-підприємця Дзядевича Ігоря Михайловича на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором заборгованість за кредитним договором №011/2548/388594/1 від 23.10.2021 у сумі 236 305,58 грн;

- стягнуто з фізичної особи-підприємця Дзядевича Ігоря Михайловича на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» третейський збір у сумі 2 763, 06 грн

Стаття 50 Закону України "Про третейські суди" встановлює, що сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

У зазначеному рішенні Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" не встановлено строк його виконання, отже, воно підлягає негайному виконанню.

Статтею 57 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким, у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 ГПК України та п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 352ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Стаття 355 ГПК України встановлює, що суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

При розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Щодо заперечень Дзядевича І.М. , суд зазначає наступне.

Статею 1 Закону України «Про третейські суди» визначено, що цей закон регулює порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні та встановлює вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб.

До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Завданням третейського суду є захист майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних чи юридичних осіб шляхом всебічного розгляду та вирішення спорів відповідно до закону (ст. 3 Закону України «Про третейські суди»).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про третейські суди», сторони третейського розгляду - позивач та відповідач. Позивачами є фізичні та юридичні особи, що пред`явили позов про захист своїх порушених чи оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів, а також адміністратор за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки". Відповідачами є фізичні та юридичні особи, яким пред`явлено позовні вимоги.

Відповідно до частин 1, 4-6 статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Наявність між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди" є першочерговою, обов`язковою та безумовною підставою для віднесення справи до підвідомчості третейських судів, а відсутність такої угоди між сторонами спору, як і не підтвердження її укладення, виключає можливість розгляду такої спору третейським судом, тобто засвідчує непідвідомчість справи цьому суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2021 між АТ "Райффазен Банк" та фізичною особою-підприємцем Дзядевичем Ігорем Михайловичем укладено кредитний договір №011/2548/388594/1, пунктом 11.4 якого сторони погодили, що всі спори, які виникають між сторонами за договором або у зв`язку з ним, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу». Підписанням Договору кожна зі сторін засвідчила, що ознайомилась з регламентом ті іншою інформацією про третейський суд.

Відтак, не знайшли свого підтвердження доводи Дзядевича І.М. про те, що справа №90/22 не підвідомча третейськогому суду.

Позовна заява АТ «Райффайзен Банк» до ФОП Дзядевича Ігоря Михайловича надійшла до Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» 24.10.2022 вх.№203.

Розпорядженням Голови Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» Жукова А.М. про призначено Мамченко Ю.В. третейським суддею для розгляду справи №90/22.

Ухвалою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 24.10.2022 (суддя Мамченко Ю.В.) порушено провадження у справі №90/22, справу призначено до розгляду.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про третейські суди», формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Як передбачено п. 2 ст. 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу», якщо спір підлягає розгляду суддею одноособово, не пізніше 5 днів з моменту реєстрації позовної заяви, Голова Третейського суду повинен призначити суддю.

Суд враховує аргументи Дзядевича І.М. щодо відсутності відомостей про дату видання Головою Третейського суду розпорядження про призначення Мамченко Ю.В. третейським суддею для розгляду даної справи та з цього приводу зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що вказане розпорядження видане з порушенням строку, визначеного п. 2 ст. 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу».

Таким чином, доводи Дзядевича І.М. про невідповідність складу третейського суду, яким прийнято рішення у третейській справі №90/22, вимогам закону не знайшли свого підтвердження.

Крім того, після призначення третейського судді для розгляду третейської справи відповідач не скористався передбаченим статтями 19,20 Закону України «Про третейські суди» правом заявити третейському судді відвід.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів іншого, з матеріалів справи вбачаться наступне:

- на день розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від від 07.11.2022 у третейській справі №90/22 судом не скасовано (п. 1 ст. 355 ГПК України);

- справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону (п. 2 ст. 355 ГПК України);

- при зверненні до суду з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення у вищевказаній справі Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" не пропущений встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа (п. 3 ст. 355 ГПК України);

- рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди (п. 4 ст. 355 ГПК України);

- третейська угода не визнана недійсною (п. 5 ст. 355 ГПК України);

- склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону (п. 6 ст. 355 ГПК України);

- рішення третейського суду не містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом (п. 7 ст. 355 ГПК України);

- третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі (п. 9 ст. 355 ГПК України).

За вказаних обставин, враховуючи, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 07.11.2022 у третейській справі №90/22 добровільно не виконано, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником при зверненні до суду з цією заявою сума судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на боржника, оскільки станом на дату звернення заявника до суду з цією заявою рішення третейського суду боржником виконано не було, а отже, саме винні дії боржника змусили стягувача звертатися до суду з заявою про видачу наказу і нести відповідні судові витрати.

Керуючись ст. ст. 129, 234, 352 - 356 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» задовольнити.

Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 07.11.2022 у третейській справі №90/22, видати накази наступного змісту:

Стягнути з фізичної особи-підприємця Дзядевича Ігоря Михайловича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () заборгованість за кредитним договором №011/2548/388594/1 від 23.10.2021 у сумі 236 305 (двісті тридцять шість тисяч сто триста п`ять) гривень 58 копійок.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Дзядевича Ігоря Михайловича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () третейський збір у сумі 2 763 (дві тисячі сімсот шістдесят три) гривні 06 копійок.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Дзядевича Ігоря Михайловича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () 1 240 (одну тисячу двісті сорок) гривень 50 копійок судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подання заяви про видачу виконавчого документа.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 13.02.2023.

Суддя Л.Л. Гарник