ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р. Справа№ 910/7574/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України,

матеріали апеляційної скарги Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2022

у справі № 910/7574/22 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 30737,73 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення штрафу у розмірі 30737,73 грн.

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем всупереч встановленим Правилам обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, прострочено термін доставки вантажу зі станцій відправлення.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» штраф у розмірі 3073 грн 77 коп. та судовий збір у розмірі 2481 грн 00 коп. В іншій частині позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 25.10.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 у справі № 910/7574/22, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення в частині зменшення неустойки на 90% та відмови у задоволенні частини позовних вимог, та постановити нове рішення, яким задовольнити поданий позов у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні жодні докази, передбачені ст. 73 ГПК України, які б доводили існування обставин, що дають підстави для зменшення неустойки. Всі висновки суду першої інстанції про те, що «відповідач несе значні витрати», «зменшення доходу відповідача від підприємницької діяльності» є лише припущеннями, які не підтверджуються жодним доказом. Факт ведення бойових дій в Україні сам по собі не може бути беззаперечною підставою для зменшення неустойки, оскільки вказані обставини мають загальнодержавний характер та впливають на результат господарської діяльності не тільки відповідача, а й позивача. Несвоєчасна доставка залізницею вантажу відбулась до початку воєнних дій на території України і тому відсутній причинно-наслідковий зв`язок між порушенням відповідачем строків доставки вантажу та воєнними діями в Україні.

4.2. Також, апелянт вказує на те, що правопорушення аналогічного характеру (несвоєчасна доставка вантажу) з боку відповідача не є виключенням у відносинах з позивачем, а має системний характер, про що свідчать численні судові спори.

4.3. Крім того, апелянт зазначає, що неустойка становить лише 30% від провізної плати, а розмір неустойки встановлена законом.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 29.12.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

5.2. У поданому відзиві відповідач зазначає, що з 24.02.2022 було пошкоджено майно та завдано руйнування, знищення великої кількості об`єктів інфраструктури відповідача, працівники відповідача здійснюють відновлення та ремонт об`єктів інфраструктури та техніки, витрачаючи матеріали та кошти. Крім того, відповідачем здійснюється перевезення гуманітарних вантажів, військової техніки та озброєння, а також, евакуйовано значну кількість населення. Також, спостерігається значне падіння обсягів вантажних перевезень, значне зменшення обсягів та прибутковості від перевезення пасажирів залізничним транспортом.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2022, матеріали апеляційної скарги Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 у справі № 910/7574/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2022 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/7574/22.

6.3. 01.12.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/7574/22.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7574/22 за апеляційною скаргою Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2022. Постановлено справу № 910/7574/22 за апеляційною скаргою Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Відповідно до залізничної накладної №35443266 залізницею 12.12.2021 було прийнято до перевезення вантаж у вагонах №74722851, №74900002, №73961518, №74943853, №74964446 від станції відправлення Сарни Львівської залізниці до станції призначення - Кременець Львівської залізниці; одержувач вантажу - Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна»; відстань перевезення - 181 км., провізна плата - 76933,70 грн.

8.2. У графі 49 вказаної залізничної накладної зазначено, що вантаж було переадресовано за наказом від 12.12.2021 №3731.

8.3. У графі 51 залізничної накладної містяться відомості про те, що вказані вагони були доставлені 21.12.2021.

8.4. Відповідно до залізничної накладної №35337799 залізницею 06.12.2021 було прийнято до перевезення вантаж у вагонах №50595735 та №51252377 від станції відправлення Сарни Львівської залізниці до станції призначення Кременець Львівської залізниці; одержувач вантажу - Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна»; відстань перевезення - 181 км., провізна плата - 25525,40 грн.

8.5. У графі 49 вказаної залізничної накладної зазначено, що вантаж було переадресовано за наказом від 06.12.2021 №3606.

8.6. У графі 51 залізничної накладної містяться відомості про те, що вказані вагони були доставлені 19.12.2021.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав затримки доставки відповідачем вантажу за залізничними накладними №35443266 та №35337799 у зв`язку з чим позивачем нараховано до сплати відповідачу штраф у розмірі 30737,73 грн.

9.2. Позивачем оскаржується рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 у справі № 910/7574/22 в частині стягнення суми штрафу та його зменшення за клопотанням відповідача.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення поданого відповідачем клопотання про зменшення розміру неустойки та стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» штраф у розмірі 3073,77 грн (10% від розміру штрафу).

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів не приймає аргументи апелянта в частині необґрунтованості зменшення неустойки, з огляду на такі доводи.

11.2. Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

11.3. Згідно з частиною 3 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

11.4. Відповідач є державним підприємством, стратегічно важливим підприємством залізничного транспорту, яке здійснює вантажні, пасажирські перевезення.

11.5. Наявні матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті допущеного відповідачем порушення строку доставки вантажів. Матеріали справи також не містять належних доказів на підтвердження завдання порушенням відповідачем строку доставки збитків іншим учасникам господарських відносин.

11.6. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №924/709/17, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

11.7. Виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи відсутність у справі доказів негативних наслідків від несвоєчасної доставки вантажу, що свідчили б про погіршення фінансового стану позивача, ускладнення в його господарській діяльності чи завдання йому збитків в результаті дій відповідача, а також враховуючи фінансовий стан сторін, стратегічне значення Акціонерного товариства "Українська залізниця", як важливого підприємства залізничного транспорту, яке здійснює вантажні, пасажирські перевезення, зменшення суми штрафу до визначеного судом першої інстанції є обґрунтованим.

11.8. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено права та інтереси позивача в частині порушення строку доставки вантажів згідно залізничних накладних у період грудня 2021 року.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

13.7. Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

13.8. Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

13.9. Згідно із ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

13.10. Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України Залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

13.11. Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

13.12. Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

13.13. Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

13.14. Згідно з частиною 3 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

13.15. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.16. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.17. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

13.18. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 у справі № 910/7574/22 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 у справі № 910/7574/22 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 у справі № 910/7574/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 у справі № 910/7574/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна».

4. Справу № 910/7574/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.02.2023.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко