08.02.2023Справа № 755/1085/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши
клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Микільсько-Слобідська 2б"
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом 1) ОСОБА_1
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Микільсько-Слобідська 2б"
про визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів від 01 жовтня 2017 року, оформлене протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Микільсько-Слобідська 2б"
за участю представників:
від позивача-1: Лоб І.В.
від позивача-2: Лоб І.В.
від відповідача: Гнатуш Н.В.
вільний слухач: ОСОБА_3
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСББ "Микільсько-Слобідська 2б" про визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів від 01 жовтня 2017 року, оформлене протоколом загальних зборів ОСББ "Микільсько-Слобідська 2б".
Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.11.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

07.12.2022 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Микільсько-Слобідська 2б" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про ухвалення додаткового рішення, в яких просив стягнути з позивачів витрати на правничу допомогу у розмірі 19 450,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2022 суд призначив розгляд заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Микільсько-Слобідська 2б" про ухвалення додаткового рішення призначити на 20.12.2022.

19.12.2022 через відділ діловодства суду від позивача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви.

20.12.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Гулевець О.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.12.2022 призначено розгляд заяви у справі №755/1085/20 на 25.01.2023.

25.01.2023 через відділ діловодства суду від позивачів надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якій позивачі заперечили проти задоволення заяви відповідача та стягнення з позивачів розміру витрат на правничу допомогу відповідачу у повному обсязі.

У зв`язку з оголошенням 25.01.2023 у місті Києві повітряної тривоги судове засідання у справі № 755/1085/20 не відбулося.

Господарський суд м. Києва ухвалою від 25.01.2023 викликав у судове засідання з розгляду заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Микільсько-Слобідська 2б" про ухвалення додаткового рішення на 08.02.2023.

У судове засідання 08.02.2023 з`явився представник відповідача, підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 450,00 грн.

Представник позивачів у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, просив відмовити у задоволенні заяви повністю.

Розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Микільсько-Слобідська 2б" про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що при прийнятті судом рішення по справі №755/1085/20 не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу відповідача.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Згідно із попереднім розрахунком відповідача, орієнтовна сума витрат на правничу допомогу становить 10 000,00 грн.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На виконання вище вказаних вимог, 12.07.2022 відповідачем подано заяву щодо неможливості подання доказів підтвердження розміру судових витрат до закінчення судових дебатів та вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по справі.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження здійснених відповідачем судових витрат на правничу допомогу, відповідачем надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги №2 від 22.06.2019, укладеного ОСББ "Микільсько-Слобідська 2б" з Адвокатським бюро «Наталії Гнатуш», копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4477 від 26.04.2011, копію ордеру на надання правової допомоги Серія КВ № 379363, копію рахунку на оплату № 2 від 04.11.2022 на суму 19 450,00 грн, копію платіжного доручення № 976 від 07.11.2022 про оплату послуг у сумі 19 450,00 грн, копію акту №2 від 05.12.2022 про приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги №2 від 22.06.2019.

Дослідивши надані відповідачем докази, з огляду на викладені вище приписи Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено наступне.

22.06.2019 між ОСББ "Микільсько-Слобідська 2б" та Адвокатським бюро «Наталії Гнатуш» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №2.

Відповідно до п. 1.1. договору Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором та домовленістю сторін щодо захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги Клінту, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та всі фактичні понесені Адвокатським бюро витрати у зв`язку з виконанням даного договору.

Пунктами 3.1., 3.2., 3.5. договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами на підставі Додатку №1, яким є невід`ємною частиною цього договору. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 2-х робочих днів з моменту надіслання та отримання Клієнтом рахунку Бюро. Розмір гонорару Бюро не залежить від досягнення чи недосягнення Бюро максимально позитивного результату, якого бажає Клієнт.

Судом встановлено, що Адвокатським бюро «Наталії Гнатуш» надано ОСББ "Микільсько-Слобідська 2б" послуги з правової допомоги в період з 12.09.2021 по 29.11.2022, а саме ознайомлення із матеріалами судової справи № 755/1085/20, піготовка документів для подання до Господарського суду міста Києва по справі № 755/1085/20 (в т.ч. письмові пояснення, клопотання, заяви, супровідні листи з додатками) в період з 12 вересня 2021 року по листопада 2022 року, участь в судових засіданнях по справі № 755/1085/20 в Господарському суді міста Києва, надання заяви про судові витрати та заяви про ухвалення додаткового рішення по справі № 755/1085/20 участь в судовому засіданні, про що між сторонами складено акт №2 від 05.12.2022 про приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги №2 від 22.06.2019.

В акті №2 від 05.12.2022 про приймання-передачі наданих послуг зазначено, що вартість наданих послуг з надання правової допомоги становить 19 450,00 грн.

Окрім того, оплата судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу у сумі 19 450,00 грн підтверджується платіжним дорученням №976 від 07.11.2022.

Дослідивши подані відповідачем докази, суд прийшов до висновку, що відповідачем належними та достатніми доказами доведено понесені ним витрати на правничу допомогу по справі № 755/1085/20.

Разом з тим, у запереченнях на заяву позивачами зазначено про відсутність в акті про приймання-передачі наданих послуг інформації про вартість та кількість послуг за кожним окремим видом послуг.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначено гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Правова позиція викладена в пункті 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в пункті 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, з аналізу статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зауважила, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

З огляду на викладене, суд відхиляє заперечення проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки позивачами не доведено неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Заперечення позивачів щодо відсутності належних доказів направлення останнім заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення суд вважає необґрунтованими, оскільки спростовуються доказами, які наявні у матеріалах справи, а саме описами вкладення в цінні листи від 05.12.2022 та поштовими накладними від 05.12.2022 за №679 та № 660.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.11.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

З урахуванням наведеного, дослідивши надані відповідачем докази понесених витрат на правничу допомогу, враховуючи спірні правовідносини, беручи до уваги обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що понесені відповідачами витрати на правову допомогу у сумі 19 450,00 грн є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

За таких обставин, суд задовольняє заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Микільсько-Слобідська 2б" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСББ "Микільсько-Слобідська 26" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 19 450,00 грн.

Керуючись статтями 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Микільсько- Слобідська 26" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Микільсько-Слобідська 26" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2Б) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 19 450,00 грн.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 13.02.2023.

Суддя О.В. Гулевець