УХВАЛА

м. Київ

17.02.2023Справа № 910/2438/23

Суддя Господарського суду міста Києва Андреїшина І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ГОЛД» про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ГОЛД» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 162, )

до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, )

про визнання протиправними (незаконними) та скасування наказів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ГОЛД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним (незаконним) та скасування наказу Міністерства юстиції України № 2501/5 від 14.07.2021 «Про задоволення скарги», винесеного на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 08.06.2021 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 18.01.2021, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2021 за № Г-1735; та визнання протиправним (незаконним) та скасування наказу Міністерства юстиції України № 5859/5 від 28.12.2022 «Про задоволення скарги», винесеного на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 12.10.2022 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 13.12.2021, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.01.2022 за № СК-225-22.

Крім того, разом із позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ГОЛД» подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: заборони Міністерству юстиції України, територіальним органам Міністерства юстиції України, суб`єктам державної реєстрації (державним реєстраторам) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно наступних об`єктів нерухомості:

- земельна ділянка за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 1.0594 га, кадастровий номер :04:010:0056, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 258;

- виробничо-складський комплекс, який в цілому складається із виробничо-складського корпусу загальною площею 510,9 (п`ятсот десять цілих дев`ять десятих) кв.м., зазначений на плані літерою «А», навіс, загальною площею 60,7 (шістдесят цілих сім десятих) кв.м., зазначений на плані літерою «А2», навісу загальною площею 24,6 (двадцять чотири цілих шість десятих) кв.м., зазначеного в плані літерою «А3», знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 258.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення у вигляді заборони реєстраційних дій може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких заявник звернувся та має намір звернутися додатково у разі задоволення вимог скарги від 08.12.2021, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.12.2021 за № СК-3735-21, та доповнень до скарги від 19.01.2023. Також, заявник зазначає, що за час розгляду поданого заявником про скасування Наказів Міністерства юстиції України, останнє може виконати Накази, які вже були прийняті, та є предметом позову позивача, а також може прийняти новий Наказ, оскільки черговий розгляд нової скарги призначено на 21.02.2023, і у разі задоволення вимог скарги від 08.12.2021, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.12.2021 за № СК-3735-21-скасує усі інші записи в ДРРП. Також заявник зазначає, що немає жодних гарантій, що ОСОБА_1 , який вважає себе власником майна, не перереєструє, не відчужить майно на користь інших осіб, що може призвести до необхідності подавати нові позови з метою захисту прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ГОЛД». На думку заявника, на час розгляду поданого позову про скасування наказів Міністерстві юстиції України до набрання чинності рішенням по суті справи, необхідно превентивно унеможливити ускладнення ситуації з правовим статусом майна, та запобігти створенню нових перешкод на шляху до ефективного захисту прав заявника.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ГОЛД» про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Міністерству юстиції України, територіальним органам Міністерства юстиції України, суб`єктам державної реєстрації (державним реєстраторам) вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на зазначені вище об`єкти нерухомості, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Крім того, заявником ні до матеріалів позовної заяви, ні до заяви про забезпечення позову не додано договору іпотеки від 25.06.2019 та інших належних доказів, на підставі яких заявник зареєстрував за собою право власності на спірні нерухомі об`єкти.

З поданих заявником матеріалів випливає, що оспорювані накази Міністерства юстиції України ґрунтуються саме на відсутності доказів у позивача права власності на спірні об`єкти.

Оскільки заявником не подано правовстановлюючих документів на спірні об`єкти нерухомості, то суд на даний час не може дійти висновку про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ГОЛД» обгрунтовано звернулося за захистом порушеного права.

Водночас, вимагаючи заборонити Міністерству юстиції України, територіальним органам Міністерства юстиції України, суб`єктам державної реєстрації (державним реєстраторам) вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заявником не було в установленому законом порядку доведено, що такий захід забезпечення, унеможливить ефективний захист або поновлення порушених або оспорюваних прав позивача, оскільки, як встановлено судом, доводи заявника є лише його оціночними судженнями, побоюваннями та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу порушення прав позивача.

Таким чином, припущення заявника про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, у разі задоволення позовних вимог, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а тому заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ГОЛД» про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ГОЛД» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали 17.02.2023

Суддя І.О. Андреїшина