РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2023Справа № 910/11643/22

за позовом:

1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення 41 092,38 грн

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Секретар с/з: Анастасія ЛИСЕНКО.

Представники: згідно з протоколом судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/11643/22 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення заборгованості з виплати дивідендів у розмірі 41 092,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо виплати позивачам як спадкоємцям акціонера ПАТ «УКРНАФТА», ОСОБА_3 , дивідендів за 2010, 2011-2014 роки, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачами виникла заборгованість на загальну суму 26 032,82 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання щодо виплати дивідендів позивачі нарахували та просять суд стягнути з відповідача 3 902,78 грн 3% річних та 11 156,78 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2022, після усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2022, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/11643/22 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні докази реалізації позивачем права на отримання дивідендів саме у встановлені рішеннями загальних зборів акціонерів товариства строки. Заперечуючи проти позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, відповідач зазначає, що положення ст. 625 Цивільного кодексу України не застосовуються до корпоративних правовідносин.

Відповідачем також подано заяви про застосування строків позовної давності щодо вимог про стягнення дивідендів за 2010, 2011-2014 роки, в яких відповідач зазначив, що строк позовної давності за зобов`язаннями з виплати дивідендів за 2010 рік закінчився 01.01.2015, за 2011-2013 - 10.04.2018, за 2014 - 03.10.2018. Відповідач посилався на те, що ним було належним чином оприлюднено повідомлення про дату, розмір, порядок та строки виплати дивідендів за 2010, 2011-2013 та 2014 роки, а позивач був зобов`язаний цікавитися станом своїх майнових прав і мав об`єктивну можливість отримати інформацію про порядок та строки виплати дивідендів та звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

В підготовчому засіданні 10.01.2023 суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі №910/11643/22 з тих підстав, що спір у справі є корпоративним спором та підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а не цивільного, як зазначає відповідач.

В підготовчому засіданні 10.01.2023 закрито підготовче провадження у справі №910/11643/22, розгляд справи по суті призначено на 14.02.2023.

В судовому засіданні 14.02.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3 статуту Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (затверджений рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "УКРНАФТА", оформленим протоколом №29 від 19.09.2019) Відкрите акціонерне товариство "Укрнафта" засноване відповідно до наказу Державного комітету України по нафті і газу від 23.02.1994 №57 шляхом перетворення Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Укрнафта" у відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15.06.1993 №210/93. Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 22.03.2011 змінено тип та назву товариства з Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" на Публічне акціонерне товариство "Укрнафта".

ОСОБА_3 станом на 01.03.2011 була акціонером ПАТ «Укрнафта» кількістю 241 штука простих іменних акцій номінальною вартістю 0.25 грн кожна, загальною вартістю 60,25 грн та нарахованих дивідендів за 2010 рік, 2011-2014 роки (депозитарний код рахунку в цінних паперах НОМЕР_1 ).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями майна ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 15.10.2019, зареєстрованого в реєстрі №2321, спадкова справа №45/2016 та Свідоцтвом про право на спадщину від 15.10.2019, зареєстрованого в реєстрі №2323, спадкова справа №45/2016.

Судом встановлено, що 25.02.2011 відбулися загальні збори акціонерів ВАТ "Укрнафта", до порядку денного яких було внесено питання розподілу прибутку товариства за 2010 рік, затвердження строку та порядку виплати дивідендів.

Рішення, прийняті на вказаних загальних зборах, оформлені протоколом №20 від 25.02.2011.

Зокрема, було прийнято рішення розподілити суму чистого отриманого ВАТ «Укрнафта» прибутку за 2010 рік, що складає 2 646 287 000,00 грн наступним чином: 793 905 386,40 грн спрямувати на виплату дивідендів, 1 852 381 613,60 грн спрямувати на поповнення обігових коштів та технічне переобладнання товариства. Розмір дивідендів, що припадає на 1 акцію становить 14,64 грн. Виплату дивідендів за 2010 рік акціонерам розпочати 01.03.2011 та закінчити 31.12.2011.

Виплата дивідендів за 2010 рік акціонерам здійснюється наступним чином: дивіденди виплачуються пропорційно до загальної кількості належних акціонеру акцій на дату початку виплати дивідендів, тобто на 01.03.2011, виплату дивідендів здійснити товариству із залученням реєстратора ВАТ "Фінансова компанія "Укрнафтогаз" акціонерам - юридичним особам шляхом перерахування на банківський рахунок, акціонерам - фізичним особам - готівкою, поштовим переказом або на банківський рахунок, витрати по оплаті переказу дивідендів несе акціонер, виплату дивідендів акціонерам - юридичним та фізичним особам на банківський рахунок проводити після надходження від акціонерів листів, оформлених згідно вимог чинного законодавства України, з зазначенням (уточненням) усіх необхідних банківських реквізитів, на які необхідно здійснити перерахування належних їм дивідендів, відповідальність за своєчасність, достовірність та повноту наданих банківських реквізитів покладається на акціонера.

З урахуванням наведеного, за 2010 рік розмір дивідендів позивачів як спадкоємців власниці 241 шт. простих іменних акцій товариства становив 3 351,83 грн з розрахунку 14,64 грн за 1 акцію.

На виконання вимог Податкового кодексу України відповідачем було утримано з нарахованого ОСОБА_3 доходу у сумі 3 351,83 грн та сплачено до бюджету в повному обсязі податок з доходів фізичних осіб за ставкою 5% у розмірі 176,41 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, відповідач зобов`язаний був виплатити ОСОБА_3 дивіденди за 2010 рік у розмірі 3 528,24 грн (3 351,83 грн - 176,41 грн).

10.10.2014 відбулися позачергові збори акціонерів ПАТ "Укрнафта", до порядку денного яких було внесено зокрема питання розподілу прибутку товариства за 2011-2013 роки, затвердження строку та порядку виплати дивідендів (протокол №22 від 10.10.2014).

Відповідно до протоколу №22 від 10.10.2014 затверджено наступний порядок розподілу прибутку, отриманого ПАТ "Укрнафта":

- за 2011 рік: 2 181 612 957,30 грн, що складає 99,99% чистого прибутку, спрямовано направити на виплату дивідендів акціонерам; розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40,23 грн, а решту чистого прибутку направити на розвиток товариства; виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015;

- за 2012 рік: 1 427 836 668,30 грн, що складає 99,98% чистого прибутку, спрямовано направити на виплату дивідендів акціонерам; розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26,33 грн, а решту чистого прибутку направити на розвиток товариства; виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015;

- за 2013 рік: 189 799 785,00 грн, що складає 99,95% чистого прибутку, спрямовано направити не виплату дивідендів акціонерам; розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3,50 грн, а решту чистого прибутку направити на розвиток товариства; виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015.

Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Укpнaфта", оформленим протоколом №23 від 22.07.2015, вирішено, зокрема, затвердити наступний порядок розподілу прибутку за 2014 рік: направити на виплату дивідендів акціонерам 100% або максимально наближений до 100%, але не менший ніж 99,9% розмір чистого прибутку товариства за 2014 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком; розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 23,32 грн, а решту чистого прибутку направити на розвиток товариства; виплату дивідендів здійснити у строк з 03.08.2015 по 03.10.2015.

Перерахування дивідендів акціонерам (окрім НАК "Нафтогаз України") вирішено здійснити відповідно до ч.5 ст.30 Закону України "Про акціонерні товариства".

Пунктом 16-1 Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

З огляду на наведені приписи законодавства сукупний розмір загальної суми нарахованих дивідендів за 2011, 2012, 2013 та 2014 роки необхідно зменшити на 5% податку з доходів фізичних осіб та 1,5% військового збору.

Після зменшення сукупного розміру загальної суми нарахованих дивідендів на вказані ставки податку та збору, підлягають виплаті дивіденди у сумі, яка становить: за 2011-2014 роки - 21 041,78 грн, у тому числі: за 2011 рік - 9 065,23 грн; за 2012 рік - 5 933,07 грн; за 2013 рік - 788,67 грн; за 2014рік - 5 254,81 грн.

Однак станом на час розгляду даної справи позивачам дивіденди за 2010 та 2011-2011 роки виплачені не були.

В обґрунтування позовних вимог, позивачі зазначають, що їм, як спадкоємцям ОСОБА_3 , стало відомо про належність останній акцій у 2019 зі вступом у спадщину відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.2019, в зв`язку з чим просять визнати поважними причини пропуску позовної давності.

У липні 2022 позивачі звернулись до ПАТ «Укрнафта» про виплату дивідендів за 2010-2014 роки, на що останнім відповідач 26.08.2022 листом за вих.№01/01/08/03-02/03/405 повідомив, що виплата дивідендів спадкоємцям акцій ПАТ «Укрнафта» буде здійснена після виплати дивідендів акціонерам товариства, оскільки саме вони станом на дати початку виплати дивідендів за попередні роки обліковувались в переліках власників іменних паперів товариства.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

За приписами статті 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право, зокрема, брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів), пропорційне частці кожного з учасників, мають особи, які є учасниками товариства на початку строку виплати дивідендів.

Статтею 30 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Виплата дивідендів за привілейованими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку відповідно до статуту акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців після закінчення звітного року. У разі прийняття загальними зборами рішення щодо виплати дивідендів у строк, менший ніж передбачений абзацом першим цієї частини, виплата дивідендів здійснюється у строк, визначений загальними зборами.

Отже, у разі прийняття загальними зборами товариства рішення про виплату дивідендів у такого товариства виникає обов`язок сплатити акціонеру відповідну суму коштів у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття такого рішення, чи у строк, визначений загальними зборами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, сплата акціонеру дивідендів, щодо виплати яких було прийнято рішення загальними зборами відповідача, надає акціонеру, на користь якого таке рішення прийняте, "законне очікування", що йому будуть такі дивіденди виплачені. Невиплата товариством таких дивідендів аукціонеру прирівнюється до порушення права останнього на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 17.01.2018 у справі №910/11316/17.

Беручи до уваги те, що право на отримання частки прибутку (дивідендів) акціонером передбачено ст.116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", ст.25 Закону України "Про акціонерні товариства", і з цього питання були прийняті рішення загальними зборами відповідача, які оформленні протоколами №20 від 25.02.2011, №22 від 10.10.2014, №23 від 22.07.2015, однак останній своєчасну виплату дивідендів не здійснив, це є порушенням прав позивачів, які є спадкоємцями акціонера ПАТ "Укрнафта", ОСОБА_3 , з кількістю акцій 241 штука, на мирне володіння майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, з огляду на визначені у протоколах №20 від 25.02.2011, №22 від 10.10.2014, №23 від 22.07.2015 строки виплати ПАТ "Укрнафта" дивідендів за 2010, 2011-2013, 2014 роки, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з виплати дивідендів.

Наявність та обсяг заборгованості ПАТ "Укрнафта" у загальному розмірі 24 393,61 грн (з урахуванням сплачених відповідачем податків) підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не була спростована, зокрема відповідачем не надано суду доказів їх виплати спадкоємцям ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ "Укрнафта" дивідендів у розмірі 24 393,61 грн є обґрунтованими.

Щодо доводів відповідача про те, що ОСОБА_3 повинна була звернутись до ПАТ "Укрнафта" із заявою про виплату їй дивідендів, то вони є безпідставними, адже загальними зборами ПАТ "Укрнафта" було прийнято рішення про виплату дивідендів акціонерам, що не заперечується відповідачем. При цьому, ні в ст. 117 ЦК України, ні в ст. 11 Закону України "Про господарські товариства", ні в ст. 29 Закону України "Про акціонерні товариства" та статуті ПАТ "Укрнафта" не закріплено такого обов`язку акціонера як звернення до товариства з вимогою про виплату йому дивідендів після прийняття зборами рішення про виплату цих дивідендів. Отже, з моменту прийняття рішення загальними зборами, виплата дивідендів акціонеру стає обов`язком цього товариства, належне виконання якого покладається саме на це товариство і не залежить від будь-яких дій акціонера. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦК України особа (акціонер) не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що ні у ст.117 ЦК, ні у ст.29 Закону "Про акціонерні товариства" та статуті ПАТ "Укрнафта" не закріплено такого обов`язку акціонера, як звернення до товариства з вимогою про виплату йому дивідендів після прийняття зборами рішення про виплату цих дивідендів. Натомість зі змісту ч.2 ст.30 Закону "Про акціонерні товариства" вбачається, що з моменту прийняття рішення загальними зборами виплата дивідендів акціонеру стає обов`язком цього товариства, належне виконання якого покладається саме на це товариство і не залежить від будь-яких дій акціонера (постанови Верховного Суду від 17.01.2018 у справі №910/11316/17, від 31.01.2018 у справі №910/8399/17).

Судом встановлено, що позивачі звернулися до ПАТ «Укрнафта» про виплату дивідендів за 2010, 2011-2014 роки, на що останнім відповідач 26.08.2022 листом за вих.№01/01/08/03-02/03/405 повідомив, що виплата дивідендів спадкоємцям акцій ПАТ «Укрнафта» буде здійснена після виплати дивідендів акціонерам товариства, оскільки саме вони станом на дати початку виплати дивідендів за попередні роки обліковувались в переліках власників іменних паперів товариства, після виплати дивідендів акціонерам товариства буде вирішено персонально в кожному конкретному випадку питання щодо виплати спадкоємцям належних спадкодавцю дивідендів за відповідні періоди за умови наявності на те всіх правових підстав.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання з виплати дивідендів за 2010, 2011-2014 роки, позивачі нарахували та просять стягнути з відповідача 3 902,78 грн 3% річних та 11 156,78 грн інфляційних втрат.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, суд зазначає, що оскільки позивачі не надали детальний, обґрунтований розрахунок ціни позову, періоди їх нарахування, що дало б можливість суду перевірити правильність заявлених сум, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні стягнення з відповідача 3 902,78 грн 3% річних та 11 156,78 грн інфляційних втрат.

Відповідачем подано до суду заяви про застосування строку позовної давності щодо вимог позивача про стягнення дивідендів за 2010, 2011-2013 та 2014 роки, в яких відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною п`ятою статті 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Судом встановлено, що строки позовної давності за вимогою позивача про стягнення з відповідача дивідендів за 2010 рік спливли 01.01.2015, за 2011-2013 роки - 10.04.2018, а за вимогою про стягнення з відповідача дивідендів за 2014 рік - 03.10.2018. Натомість до суду із вказаними вимогами позивачі звернулися у жовтні 2022 року, тобто із пропуском строку позовної давності.

Позивачі зазначають, що їм, як спадкоємцям ОСОБА_3 , стало відомо про належність останній акцій у 2019 зі вступом у спадщину. При цьому, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.2019 на момент прийняття спадщини було відомо про спадкування цінних паперів (241 штука простих іменних акцій ПАТ «Укрнафта») та про існування права на отримання дивідендів без визначення конкретної суми, на яку можуть розраховувати позивачі, оскільки свідоцтво не містить інформації про розмір заборгованості з виплати дивідендів.

У липні 2022 позивачі звернулись до ПАТ «Укрнафта» про виплату дивідендів за 2010-2014 роки, на що останнім відповідач 26.08.2022 листом за вих.№01/01/08/03-02/03/405 повідомив, що виплата дивідендів спадкоємцям акцій ПАТ «Укрнафта» буде здійснена після виплати дивідендів акціонерам товариства, оскільки саме вони станом на дати початку виплати дивідендів за попередні роки обліковувались в переліках власників іменних паперів товариства, після виплати дивідендів акціонерам товариства буде вирішено персонально в кожному конкретному випадку питання щодо виплати спадкоємцям належних спадкодавцю дивідендів за відповідні періоди за умови наявності на те всіх правових підстав.

Таким чином, до вступу у спадщину і отримання листа ПАТ «Укрнафта» за вих.№01/01/08/03-02/03/405 від 26.08.2022, позивачі не знали і не могли знати про наявність у них права на отримання дивідендів за 2010, 2011-2014 роки.

Суд зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ч.1 ст.1217 ЦК).

Відтак до позивачів перейшло право вимагати виплату нарахованих дивідендів, які належали спадкодавцю ОСОБА_3 станом на дату відкриття спадщини.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати, зокрема, можливість поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права.

Питання поважності причин пропущення позовної давності (наявність обставин, які з об`єктивних, незалежних підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову) вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

При вирішенні питання про захист порушеного права, у разі пропущення позовної давності суд: а) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які обґрунтовують поважність причин пропущення позовної давності; б) вирішує дане питання у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини; в) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропущення позовної давності, суд встановив, що в матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення ОСОБА_3 як акціонера ПАТ "Укрнафта", про прийняті загальними зборами ПАТ "Укрнафта" рішення, в тому числі щодо порядку, розміру та строків виплати дивідендів.

За поясненнями відповідача, останній повідомляв своїх акціонерів лише шляхом розміщення відповідного повідомлення в засобах масової інформації, а матеріали справи не містять доказів зворотного.

Відтак суд вважає необґрунтованими доводи ПАТ "Укрнафта" про те, що ОСОБА_3 могла дізнатись про результати проведення загальних зборів шляхом звернення до відповідача з відповідним запитом про надання інформації про результати проведення загальних зборів, про проведення яких відсутні докази його належного повідомлення.

Те, що станом на дату відкриття спадщини спливла позовна давність, не свідчить про припинення зобов`язання товариства, а тому позивачі мають право посилатися на поважність причин пропуску позовної давності за період часу, який минув після смерті спадкодавця і до дати звернення з позовом до суду.

Усталеною позицією Верховного Суду є те, що порушення акціонерним товариством обов`язку щодо персонального повідомлення акціонера про загальні збори, на яких вирішувалося питання щодо виплати дивідендів, є поважною причиною пропуску строку позовної давності (постанови Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №910/15324/19, від 11.08.2020 у справі №910/13193/19).

Суд зазначає, що після відкриття спадщини позивачі вчасно звернулись з позовом до суду: спадщина відкрита 15.10.2019, дата звернення до суду - 26.10.2022, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введений воєнний стан, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовна давність була пропущена позивачами з поважних причин, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236-240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) 12 196 (дванадцять тисяч сто дев`яносто шість) грн 80 коп. - заборгованість, 736 (сімсот тридцять шість) грн 40 коп. - судовий збір.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) 12 196 (дванадцять тисяч сто дев`яносто шість) грн 80 коп. - заборгованість, 736 (сімсот тридцять шість) грн 40 коп. - судовий збір.

4. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Дата складення повного тексту рішення: 20.02.2023.