ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 рокуСправа № 912/1430/22

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 912/1430/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1

до відповідача: Білоцерківського національного аграрного університету, 09117, Київська область, м. Біла Церква, площа Соборна, буд. 8/1 в особі Бобринецького коледжу ім. В.Порика Білоцерковського національного аграрного університету, 27200, Кіровоградська область, м. Бобринець, пров. В.Порика, буд. 4

про стягнення 518 604,32 грн

за участю представників:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Любченко В.М., ордер №1042899 від 25.11.2022.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", яка містить вимоги до Білоцерківського національного аграрного університету, в особі Бобринецького коледжу ім. В.Порика Білоцерковського національного аграрного університету про стягнення 518 604,32 грн, з яких: 390 016,18 грн основний борг, 57 594,17 грн пеня, 5 802,16 грн 3% річних, 65 191,81 грн інфляційні втрати з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про невиконання відповідачем умов Договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленого газу.

Ухвалою господарського суду від 17.10.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" залишено без руху для усунення недоліків, допущених при її поданні.

31.10.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на адресу господарського суду надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, в якій позивачем повідомлено про усунення недоліків позовної заяви в порядку статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано уточнену позовну заяву з додатками.

Ухвалою від 07.11.2022 відкрито провадження у справі № 912/1430/22 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 29.11.2022 на 11:00; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

28.11.2022 до господарського суду від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач не визнає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог повністю. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає про те, що з 29.10.2021 Постачальником для забезпеченням потреб ВСП "Бобринецький аграрний фаховий коледж ім.В.Порика Білоцерківського національного аграрного університету" є ТОВ Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" як Постачальник останньої надії. Підключення до Постачальника останньої надії було здійснено автоматично з 04.11.2021, шляхом приєднання до публічного договору, у зв`язку з відсутністю точок коледжу у Реєстрі споживачів іншого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС. Підключення та споживання природного газу здійснюється автоматично у випадках передбачених положень Закону "Про ринок природного газу", Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2501.

За твердженням відповідача Договір про постачання природного газу постачальником "останньої надії" було підписано між сторонами з метою здійснення оплати за поставлений газ 20.12.2021 року та присвоєно № 24.

Також відповідачем зазначено, що Постачальником було надіслано рахунок на оплату № 31699 від 10.12.2021 року на суму 158 457,60 грн. На виконання умов укладеного договору між сторонами 20.12.2021 року було підписано Акт № 18868 приймання-передачі природного газу.

Щодо твердження позивача про поставку природного газу в грудні 2021 року і несплати за поставлений газ, відповідачем зазначено наступне.

30.09.2021 року між Кабінетом Міністрів У країни в особі Прем`єр-Міністра України, Міністра розвитку громад та територій України та Міністра енергетики України, НАК "Нафтогаз України", Офісом Президента України, Всеукраїнською асоціацією органів місцевого самоврядування "Асоціація міст України" та Палатою місцевих влад Конгресу місцевих та регіональних влад було підписано Меморандум про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022 р.р. Згідно даного Меморандуму постачальником останньої надії на опалювальний період 2021-2022 років визначено ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг", у зв`язку з цим Міністерством Освіти України, було зобов`язано всі навчальні заклади які у їх підпорядкуванні, не пізніше 30.11.2021 року укласти договори про поставку природного газу з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг". На виконання даних вимог між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг" та відокремленим структурним підрозділом "Бобринецький аграрний фаховий коледж ім. В.Порика Білоцерковського національного аграрного університету" 24.11.2021 року було укладено договір № 10-1135/21 -БО-Т.

25.11.2021 року відповідачем було проведено процедуру закупівлі природного газу на грудень 2021 року, постачальником згідно даної закупівлі визначено саме ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг".

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг", за поставлений природний газ в грудні 2021 році надіслало рахунок, який був сплачений в повному обсязі.

З огляду на вищенаведене, відповідач стверджує, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів постачання природного газу відповідачу в грудні 2021 року, а саме договору, як і не надано доказів того, що позивач взагалі мав у власності природній газ та поставив його саме відповідачу.

В підготовчому засіданні 29.11.2022 оголошено перерву до 21.12.2022 о 10:30 год.

06.12.2022 на офіційну електронну адресу суду (з КЕП) від позивача надійшло клопотання від 05.12.2022 про продовження встановленого судом процесуального строку для подання відповіді на відзив. В поданому клопотанні позивач посилається на складний документообіг у ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", опрацювання значного обсягу документів, які долучені до відзиву, а також великою кількістю справ, що розглядаються в судах України.

19.12.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив.

21.12.2022 відповідачем подано до суду супровідний лист від 21.12.2022 про долучення доказів.

Ухвалою від 21.12.2022 клопотання позивача від 05.12.2022 про продовження строку для подання відповіді на відзив задоволено, продовжено позивачу строк на подання відповіді на відзив до дати фактичного подання, за ініціативою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження у справі №912/1430/22 та призначено до судового розгляду по суті на 24.01.2023 о 14:30 год.

23.01.2023 на офіційну електронну адресу суду (з КЕП) від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою представника.

Протокольною ухвалою від 24.01.2023, на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до 09.02.2023 о 15:30 год.

Перед початком судового засідання час підключення в підсистемі відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи представника позивача, здійснити підключення не вдалось.

В судовому засіданні 09.02.2023 брав участь уповноважений представник відповідача.

В судовому засіданні 09.02.2023 господарським судом досліджено докази у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - Постачальник, Постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 та від 09.12.2020 № 1236".

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Відповідач є бюджетною установою (відповідно до Бюджетного кодексу України).

Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 29.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 07.01.2022 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

На підтвердження факту включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення спожитого відповідачем газу до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав, позивач надає лист оператора ГТС від 05.07.2022 №ТОВВИХ-22-7030 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS00010MUEM00K; інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10); відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS00010MUEM00K (надано у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила постачання природного газу), договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - Договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501.

Згідно з п. 2.1. Договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

За п.п. 3.1., 3.3. Договору постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

Відповідно до п. 4.2. - 4.5. Договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено). Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до п. 4.3. цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу. У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим Споживачем строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно з підп. 1 п. 5.1. та підп. 1 п. 5.2. Договору, Споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому Договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.

Пунктами 8.1, 8.2. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством. Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, а Споживач відшкодовує збитки, понесені Постачальником, виключно у разі: порушення Споживачем строків розрахунків з Постачальником - в розмірі, погодженому Сторонами в цьому Договорі; відмови Споживача надати представнику Постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало Постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника.

За п. 11.1. Договору, він набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього Договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором.

Відповідно до п. 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС), у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Отже, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Як стверджує позивач, він проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1102.

Цією ж постановою Кабінету Міністрів України № 1102 на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.

За твердженням позивача, протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за 1 куб.метр, отже у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн за 1 куб.метр.

Позивач зазначає, що з 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена на сайті Позивача та на підтвердження надає роздруківку з сайту та довідку.

Як стверджує позивач, ним було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до Договору, у строк та порядок, передбачений Договором, належним чином та в повному обсязі.

З листопада по грудень 2021 року Позивач поставив Відповідачу природний газ в загальному об`ємі 16,61200 тис. куб. м (9,43200 тис. куб. м + 7,18000 тис. куб. м) на загальну суму 548 473,78 грн, в той час як Відповідачем за грудень не здійснено оплати вартості спожитого газу та не підписано Акт приймання-передачі природного газу № 30878.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов п. 4.3. Договору направляв на адресу відповідача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу та Акти приймання-передачі природного газу, однак останнім не здійснено оплату за грудень 2021 року.

У зв`язку з невиконання Відповідачем зобов`язань за Договором щодо оплати спожитого природного газу у грудні 2021 року на загальну суму 390 016,18 грн, позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

При вирішенні даного спору господарський суд враховує наступне.

Закон України "Про ринок природного газу" визначає, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (ст. 1).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Правилами постачання природного газу врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Особливості здійснення постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" визначені розділом VI цих Правил.

Відповідно до п. 1, 2, 4-6 Розділу VI Правил постачання природного газу постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії".

Постачальник "останньої надії" зобов`язаний на головній сторінці свого сайту розмістити діючу редакцію договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", яка має відповідати типовому договору, роз`яснення щодо його укладання, а також ціну природного газу для споживачів, визначену згідно з вимогами цього розділу.

Після закінчення граничного строку постачання природного газу постачальником "останньої надії", передбаченого цим розділом та Законом України "Про ринок природного газу", постачальник "останньої надії" зобов`язаний припинити постачання природного газу за договором зі споживачем. Виключення споживача з Реєстру споживачів постачальника "останньої надії" здійснюється у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. У випадку якщо споживач не був включений до Реєстру споживачів іншого постачальника після закінчення постачання природного газу постачальником "останньої надії", до такого споживача повинні застосовуватись заходи з припинення розподілу/транспортування (для прямих споживачів) природного газу споживачу відповідно до умов Кодексу газорозподільних систем та Кодексу газотранспортної системи.

Постачальник "останньої надії" має повідомити споживача про обмежений строк постачання природного газу, ціну природного газу для споживача та поінформувати споживача про його право та необхідність вибору іншого постачальника шляхом розміщення відповідної інформації на сайті постачальника "останньої надії". Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднювати на своєму вебсайті та підтримувати в актуальному стані інформацію щодо споживачів, що не є побутовими, з діючими договорами постачання природного газу із зазначенням такої інформації: ЕІС-коди споживачів (точок комерційного обліку); ЄДРПОУ та назва споживача; адреса об`єкта; кінцевий строк постачання природного газу.

Отже, між Позивачем та Відповідачем укладено Договір постачання природного газу, як між постачальником "останньої надії" та споживачем, до такого договору застосовуються положення Цивільного кодексу України.

Згідно з визначенням, наведеним в ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Господарський суд враховує приписи статей 11, 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України та статей 174, 193 Господарського кодексу України, в силу яких договір є підставою виникнення зобов`язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно загальних положень про купівлю-продаж (ст. 662-663, 689, 691-692 Цивільного кодексу України) продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором та у встановлений договором строк. В свою чергу, покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його за ціною, встановленою в договорі та в обумовлений строк.

На підставі наведеного, Відповідач зобов`язаний оплатити повну вартість отриманого газу в установлений Договором строк.

Господарський суд встановив, що Позивачем у період з листопада по грудень 2021 року поставлено Відповідачу природний газ в загальному об`ємі 16,61200 тис. куб. м (7,18000 тис. куб. м + 9,43200 тис. куб. м) на загальну суму 548 473,78 грн.

За відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача - Бобринецького коледжу ім.В.Порика Білоцерківського національного аграрного університету, зазначено ЕІС-код споживача природного газу - 56XS00010MUE00K.

Згідно з листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS00010MUE00K зазначено, що у періоди з 29.10.2021 по 30.11.2021, з 02.12.2021 по 07.01.2022 обсяги природного газу, використані споживачем, внесені в алокацію постачальника "останньої надії" Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", та становлять:

з 29.10.2021 по 31.10.2021 - 0,00 куб. м;

з 01.11.2021 по 30.11.2021 - 9 432,00 куб. м;

з 02.12.2021 по 31.12.2021 - 7 180,00 куб. м;

з 01.01.2022 по 07.01.2022 - 0,00 куб. м.

На виконання умов Договору Позивач надіслав відповідачу рахунок на оплату (природний газ) № 1509 за 7,18000 тис. куб. м на загальну суму (враховуючи послугу транспортування природного газу) - 390 016,18 грн.

З огляду на викладене, враховуючи умови Договору, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з поставки, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача суми основного боргу в розмірі 390 016,18 грн обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 610 та ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлено також до стягнення з Відповідача 57 594,17 грн пені, 5 802,16 грн 3% річних та 65 191,81 грн інфляційних втрат.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 4.5. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення Відповідачем умов договору щодо оплати поставленого позивачем природного газу, наявні достатні правові підстави для стягнення з Відповідача передбаченої пунктом 4.5. Договору пені.

Перевіривши правильність нарахування пені, господарський суд дійшов висновку, що Позивачем правильно здійснено нарахування пені за період з 01.02.2022 по 31.07.2022 на суму боргу 390 016,18 грн - 57 594,17 грн, а тому пеня у розмірі 57 594,17 грн підлягає стягненню повністю.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача, сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача за період з 01.02.2022 по 31.07.2022 на суму боргу 390 016,18 грн становить 5 802,16 грн, а сума інфляційних втрат за період з лютого 2022 по липень 2022 становить 65 191,81 грн.

Господарський суд доходить висновку, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивачем здійснено правильно та підлягає стягненню.

Відтак позовні вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат з Відповідача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з цим, суд вважає наявними обставини для зменшення пені, враховуючи наступне.

В ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Конституційний Суд в рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 зазначив, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

При цьому, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення як штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання про зменшення штрафних санкцій, суд бере до уваги наступне:

матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, понесення будь-яких збитків, нанесену шкоду або інші негативні наслідки внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання;

по всій країні запроваджено карантин та воєнний стан;

відповідач був впевнений про наявність правовідносин з постачання природного газу у спірний період з ТОВ "Нафтогаз Трейдинг";

виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, та пропорційності, як складових елементів принципу верховенства права, несправедливо покладати на відповідачів сплату всього розміру неустойки.

З підстав викладеного суд дійшов до висновку, що вищезазначені обставини містять об`єктивні відомості про винятковість даного випадку, що надає право суду для зменшення розміру нарахованої пені до 28 797,09 грн, що буде адекватною та співрозмірною компенсацією з порушеним інтересом позивача у даному конкретному випадку.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача належить 28 797,09 грн пені.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, господарський суд зазначає, що Бобринецький коледж ім. В.Порика Білоцерківського національного аграрного університету був обізнаний про здійснення постачання природного газу постачальником "останньої надії", у даному випадку саме позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами направлення відповідачу актів та рахунків за поставлений природний газ за спірний період та відповідним їх отриманням відповідачем (списки згрупованих відправлень та принтскрини з особистого кабінету користувача АТ "Укрпошта" (https://ok.ukrposhta.ua/ua) з підтвердженнями вручення відповідних поштових відправлень, а.с. 23-24).

Господарський суд зазначає, що у відповідності до абз. 4 п. 1 розділу VI. Кодексу газотранспортної системи, договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

З матеріалів справи вбачається, що днем початку постачання природного газу споживачу (відповідачу) в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" зазначено - 29.10.2021.

В той час, наданий відповідачем Договір постачання природного газу №10-1135/21-БО-Т, був укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг" лише 24.11.2021, що з врахуванням положень Кодексу газотранспортної системи, Правил постачання природного газу та постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236", свідчить про правомірну реєстрацію відповідача в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі (з ЕІС-кодом 56XS00010MUEМ00К), закріплення його за постачальником "останньої надії" та включення об`ємів спожитого природного газу з 1 листопада 2021 року до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

Крім того, всупереч положенням п. 9 розділу VI. Кодексу газотранспортної системи матеріали даної справи не містять доказів вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг" (як іншим/новим постачальником природного газу) дій, необхідних для початку постачання Бобринецькому коледжу ім. В.Порика Білоцерківського національного аграрного університету природного газу згідно з Кодексом газотранспортної системи, зокрема: здійснення реєстрації споживача за новим постачальником в інформаційній платформі Оператора ГТС.

Як вище було зазначено, листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" підтверджено, що споживачем з ЕІС-кодом 56XS00010MUE00K у періоди з 29.10.2021 по 30.11.2021, з 02.12.2021 по 07.01.2022 використано об`єми природного газу, які внесені в алокацію постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

Зазначене також підтверджується інформацією, розміщеною на вебсайті Оператора ГРМ - Відкритого акціонерного товариства "Кіровоградгаз" (https://www.kirgas.com/index.php/spozhyvachi-postachalnyka-ostanoi-nadii-pon).

Відповідно до умов п. 11.3. Договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" протягом строку дії Договору Споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей Договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС). Якщо Споживач бажає в інших випадках відмовитися від Договору, він має право розірвати його без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику шляхом надання йому одностороннього повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання.

Матеріали справи не містять доказів початку постачання відповідачу природного газу Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг" згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС, а також доказів направлення відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" відповідного повідомлення про відмову від Договору та його розірвання.

Крім того, надані відповідачем докази не спростовують факт того, що він отримував природний газ саме від постачальника "останньої надії", у даному випадку - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

Таким чином вищевикладеним спростовуються заперечення відповідача.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94 року серія A, №303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на встановлені обставини, всі інші доводи та міркування сторін не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача. У разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Білоцерківського національного аграрного університету (09117, Київська область, м. Біла Церква, площа Соборна, буд. 8/1, ) в особі Бобринецького коледжу ім. В.Порика Білоцерківського національного аграрного університету (27200, Кіровоградська область, м. Бобринець, пров. В.Порика, буд. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 390 016,18 грн основного боргу, 28 797,09 грн пені, 5 802,16 грн 3% річних, 65 191,81 грн інфляційних втрат, а також 7 779,06 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (на електронну пошту: ); Білоцерківському національному аграрному університету (09117, Київська область, м. Біла Церква, площа Соборна, буд. 8/1), Бобринецькому коледжу ім. В.Порика Білоцерківського національного аграрного університету (27200, Кіровоградська область, м. Бобринець, пров. В.Порика, буд. 4).

Повне рішення складено 15.02.2023.

Суддя Г.Б. Поліщук