ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 р. Справа № 917/939/22

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УНПК ОРАТА", вул. Європейська, 2, оф. 312, м. Полтава, 36014,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл", вул. Небесної Сотні 9/17, м. Полтава, 36000, код ЄДПРОУ 38516938

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УНПК ОРАТА" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою від 16.08.2022 року (вх. № 1023/22 від 16.08.2022 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" про стягнення заборгованості за надання послуг за договором № УНПК/СО 160820 на послуги автомобільною та спеціальною технікою від 16.08.2020 року у сумі 5 129 005,37 грн. та пені в розмірі 806 360,76 грн.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2022 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебували у договірних відносинах, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором № УНПК/СО 160820 на послуги автомобільною та спеціальною технікою від 16.08.2020 року не виконав, грошові кошти не сплатив.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.08.2022 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 20.09.2022 року на 10:45.

Ухвалою суду від 20.09.2022 року відкладено підготовче засідання у даній справі на 01.11.2022 року на 10:00.

03.10.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 03.10.2022 року (вх. № 7093), у якому він просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Від позивача 12.10.2022 року надійшла відповідь на відзив від 07.10.2022 року (вх. № 7388), у якому він заперечує проти доводів викладених у відзиві.

Відповідач - ТОВ "Сервіс Ойл" 18.10.2022 року надав суду заперечення на відповідь на відзив від 17.10.2022 року (вх. № 7600).

Ухвалою суду від 01.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 917/939/22 та призначено її до судового розгляду по суті на 29.11.2022 р. на 10:30.

Ухвалою суду від 29.11.2022 року відкладено розгляд справи по суті на 17.01.2023 року на 10:00.

Ухвалою суду від 17.01.2023 року відкладено розгляд справи по суті на 07.02.2023 року на 11:45.

Від представника відповідача адвоката Остапенка О.П. 07.02.2023 року надійшла заява за вх. № 1559, у якій він просить суд розгляд справи провести без його участі у судовому засіданні та вказує на те, що позовні вимоги в частині основного боргу визнає, а щодо інших вимог - заперечує.

Клопотання в частині розгляду справи без участі представника відповідача судом задовольняється.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

16 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УНПК "Ората" (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (замовник, відповідач) укладено договір № УНПК/СО 160820 на послуги автомобільною та спеціальною технікою (договір).

Згідно п. 1.1. договору передбачено, що виконавець надає послуги автомобільним транспортом та/або спеціальною технікою (послуги).

У відповідності до п. 1.2. договору - вартість послуг та перелік техніки визначено у Додатку № 1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною. У вартість послуг включена вартість паливно-мастильних матеріалів, а також вартість роботи персоналу виконавця.

Пунктом 1.3 договору обумовлено, що вартість послуг може змінюватися пропорційно зміни ціні на паливно-мастильні матеріали, що повинно бути узгоджено Сторонами шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Згідно п. 4.6. договору - Акти приймання - передачі наданих послуг надаються Виконавцем Замовнику в двох оригінальних примірниках. Акт приймання-передачі наданих послуг надасться не пізніше 5 (п`яти) робочих днів за звітним місяцем або не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після завершення надання послуг. Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання розглядає та підписує наданий Акт приймання - передачі наданих послуг, Замовник у той самий строк направляє на адресу Виконавця мотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з пунктом 4.8. договору - оплата вартості послуг здійснюється Замовником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання Сторонами Акту приймання- передачі наданих послуг та отримання від Виконавця оригіналу рахунку.

Як вказує позивач у позовній заяві, Додатком № 1 до договору узгоджено вартість послуг, Додатком № 2 до Договору узгоджено форму заявки на надання послуг, Додатком № 3 до договору узгоджено форму акту приймання-передачі наданих послуг з додатком № 1 до Акту - Розрахунком вартості наданих послуг (за видом спецтехніки).

Згідно пункту 8.1. цей договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2021 р. включно, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами зобов`язань, які виникли під час дії цього договору.

Пунктом 8.2 договору встановлено, що він може бути пролонгований за згодою сторін на наступний рік шляхом укладання додаткової угоди до договору.

31.12.2021 року сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору на послуги автомобільною та спеціальною технікою № УНПК/СО 160820 від 16 серпня 2020 року, у відповідності до якої:

У пункті 1 Додаткової Угоди № 1 Сторони домовилися внести зміни в п. 4.8 Договору, та викласти його в наступній редакції: "4.8 Оплата вартості Послуг здійснюється Замовником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг та отримання від Виконавця оригіналу рахунку. Датою оплати за товар (роботи/послуги) є дата списання коштів з рахунку Замовника."

У пункті 2 Додаткової Угоди № 1 Сторони домовилися внести зміни в п. 8.1 Договору, та викласти його в наступній редакції: "8.1 Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами й діє до "31" грудня 2022 року (включно), але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами зобов`язань, які виникли під час дії цього Договору."

У пункті 3 Додаткової Угоди № 1 Сторони домовилися внести зміни в Додаток № 1 до Договору та викласти його у редакції, що додається до даної додаткової угоди. Тарифи згідно додатку № 1 вступають в дію з 01.01.2022 року.

На виконання умов договору позивач упродовж дії договору надавав відповідачу послуги автомобільною та спеціальною технікою, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг), а також розрахунками фактичного виконання робіт автомобільною та спеціальною технікою, які підписані обома сторонами без зауважень чи застережень та скріплені їхніми печатками, за підписами керівників товариств.

Як вбачається з наданих позивачем доказів ним було виконано робіт (надано послуг) на суму 13 325 997,03 грн. з ПДВ. (т. 1 а.с. 83-250, т. 2 а.с. 1-85).

Однак, як зазначає позивач, відповідач починаючи з листопада 2021 року почав порушувати умови укладеного договору і оплачував послуги з затримкою розрахунків.

Також даний факт вбачається з наданого позивачем акту звірки взаємних розрахунків за період 1 півріччя 2022 року з якого випливає, що неоплаченими залишились роботи (надані послуги) на суму 5 129 005, 37 грн. (т. 2 а.с. 86).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надання послуг за договором № УНПК/СО 160820 на послуги автомобільною та спеціальною технікою від 16.08.2020 року у сумі 5 129 005,37 грн. та пені в розмірі 806 360,76 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказав, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс ойл" не мало можливості виконати свої зобов`язання за договором, у зв`язку з форс-мажорними обставинами, а саме: введенням на території України воєнного стану; забороною правлінням НБУ здійснювати банкам видаткові операції за рахунками резидентів Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Республіки Білорусь і саме ці обставини були форс-мажорними для виконання зобов`язання за договором .

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс ойл" зазначає, що не має наміру ухилятися від виконання договору і підтверджує належним чином виконання своїх зобов`язань за договором на суму заборгованості 5 129 005,37 грн., що підтверджується підписаними між сторонами актами виконаних робіт та актом звірки взаєморозрахунків.

При цьому, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є передчасними та не можуть бути судом задоволені, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс ойл" намагалося перерахувати на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "УНПК "ОРАНТА" платіж в рахунок погашення заборгованості за договором, але платіж відхилений, у зв`язку з обмеженнями введеними Правлінням НБУ "Про роботи банківської системи в період воєнного стану" № 18 від 24.02.2022 р., зі змінами (докази додаються).

У відповіді на відзив позивач вказав, що викладені у відзиві доводи щодо передчасності позовних вимог є хибними та спростовуються, оскільки відповідач втратив право посилатись на форс-мажорні обставини, які могли для нього мати місце з огляду на введення воєнного стану в Україні, через відсутність своєчасного повідомлення позивача про настання таких обставин.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами визнається належне виконання позивачем зобов`язання за вищезазначеним договором щодо наданих послуг на загальну суму 5 129 005,37 грн.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором за послуги не сплатив. Дана обставина відповідачем визнається.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 5 129 005,37 грн. вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем визнаються, а тому підлягають задоволенню.

Положеннями ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 5.9. договору за недотримання строків оплати наданих послуг, Замовник на письмову вимогу Виконавця, сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення оплати та штраф у розмірі 20% від суми заборгованості за кожен випадок.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 806 360,76 грн. пені за період з 24.12.2021 року по 15.08.2022 року.

Відповідач заперечень (контррозрахунку) щодо суми, здійснених позивачем нарахувань, суду не надав.

Здійснивши перевірку нарахування пені, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 89 030,49 грн. слід покласти на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (вул. Небесної сотні, 9/17, м. Полтава, 36000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УНПК ОРАТА" (вул. Європейська, 2, оф. 312, м. Полтава, 36014, ) заборгованість за договором № УНПК/СО 160820 на послуги автомобільною та спеціальною технікою від 16.08.2020 року у сумі 5 129 005,37 грн., 806 360,76 грн. - пені та витрати по сплаті судового збору в розмірі 89 030,49 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С. М.