ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2023 р. Справа № 924/39/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" м. Буча Київської області

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" м. Нетішин Хмельницької області

про стягнення 605 044,57 грн

Представники сторін:

позивач: Заторська О.А. - діє на підставі довіреності № 05-ДВ від 09.12.2022

відповідач: Шадрін І.О. - діє на підставі витягу з ЄДР.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 05.01.2023 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" м. Буча Київської області до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" м. Нетішин Хмельницької області про стягнення 605 044,57 грн, з яких 476988,66 грн основний борг, 115000,80 грн інфляційні втрати, 13055,11 грн 3% річних. В обґрунтування позову позивач зазначає, що на виконання укладеного між сторонами договору на виконання робіт №968-35/20-124-13-21-16686 від 24.12.2021 позивач виконав, а відповідач прийняв роботи на загальну суму 476988,66 грн, що підтверджується підписаним сторонами актом виконаних робіт від 28.12.2021. Однак відповідач в порушення умов договору не розрахувався за виконані роботи, у зв`язку із чим в останнього утворилась заборгованість в сумі 476988,66 грн. З огляду на порушення відповідачем зобов`язання, позивач на підставі ч.2 ст.625 ЦК України нарахував 13055,11 грн 3% річних та 115000,80 грн інфляційних втрат.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2023 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою суду від 10.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 924/39/23 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 10:20 год. 06 лютого 2023 року.

До суду 27.01.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що ВП ХАЕС своєчасно подано до облікової системи "Фінансові потоки" заявку на використання коштів для оплати товару за договором відповідно до діючого у ДП "НАЕК "Енергоатом" порядку здійснення платежів. Але ВП ХАЕС не був профінансований через вкрай низький рівень розрахунків за відпущену на ринок електричну енергію в умовах функціонування нового в Україні ринку електроенергії. Всі надходження грошових коштів, перш за все, використовуються для оплати невідкладних першочергових платежів до бюджету, а також для забезпечення безпеки в роботі АЕС. Зазначає, що оплата за договором не була проведена вчасно, в зв`язку із вкрай важким фінансовим становищем компанії, в якому вона опинилась в умовах законодавчих змін, що відбулись в енергетичному просторі країни. Отже, відповідач не мав можливості здійснити оплату в строки, визначені умовами договору, внаслідок дії об`єктивних та незалежних від відповідача обставин. При цьому, відповідач вживав усіх можливих дій та заходів для проведення оплати за договором, а саме: сума боргу була включена до графіка першочергових платежів, вчасно подано заявку на використання коштів для оплати за договором. Викладені обставини, на думку відповідача, можна розцінювати як такі, що не залежать від його волі та намірів. Відповідач звертає увагу, що у зв`язку із збройною агресією, він зіштовхнувся із форс - мажорними обставинами. Через масові ракетні удари по об`єктах інфраструктури України, їх пошкодження, в нашій країні існує проблема з енергопостачанням. В свою чергу, метою діяльності ДП "НАЕК "Енергоатом" є безпечне та надійне виробництво електроенергії задля енергетичної безпеки, енергонезалежності, безпеки життєдіяльності персоналу та населення, сталого розвитку економіки та безвуглецевого енергетичного майбутнього України. Зазначає, що позивач не надав жодних доказів понесення збитків внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за договором, тоді як відновлення енергосистеми є пріоритетним для нашої країни. ДП "НАЕК "Енергоатом" входить до переліку підприємств, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Вказує, що Торгово - промислова палата України своїм листом від 28.02.2022 визнала форс - мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України з 24.02.2022 до її офіційного закінчення. З огляду на вказане, відповідач вважає, що зазначені ним вище обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, а істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання для відповідача. Також на думку відповідача, наведені обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для відстрочення виконання рішення суду у разі ухвалення судом рішення про повне або часткове задоволення вимог позивача. Відповідач звертає увагу, що порушення договірних зобов`язань сталося внаслідок непереборної сили, у зв`язку із чим він звільняється від відповідальності за таке порушення. Крім того, зазначає, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат можуть здійснюватися лише на суму простроченого грошового зобов`язання з оплати вартості товару без врахування суми ПДВ, що включений до вартості такого товару за договором. Звертає увагу, що позивач не правильно здійснив нарахування 3% річних та інфляційних, оскільки не врахував позиції, викладені в постановах Великої Палати Верховного суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19 та Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, а у разі ухвалення судом рішення про повне або часткове задоволення позовних вимог позивача, просить надати йому відстрочення виконання такого рішення суду тривалістю 3 календарних місяці з моменту набрання таким рішенням суду законної сили, але не менше ніж до закінчення 2 календарних місяців з моменту припинення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022.

Представник позивача у відповіді на відзив на позовну заяву від 01.02.2023 звертає увагу, що відповідач не підтверджує наявність зазначених ним обставин документальними доказами, жодних заявок для оплати на користь позивача грошових коштів до матеріалів справи не додавалось. При цьому відсутність фінансування, ознаки фінансової скрутності, значна дебіторська заборгованість перед відповідачем, криза неплатежів, тощо не дають законних підстав відповідачу не виконувати свої зобов`язання по укладеному договору у розумінні ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України. Також відповідачем не проводились будь-які переговори із позивачем щодо розстрочення чи відстрочення діючої заборгованості. Претензія позивача повністю проігнорована. Представник зазначає, що посилаючись на розділ договору "Форс-мажорні обставини", відповідач не доводить, як саме проявився форс-мажор у відносинах з позивачем, які обставини він вважає невідворотними або непередбаченими, що вплинули на виконання зобов`язань відповідачем. На адресу позивача не надходило повідомлення про настання форс-мажорних обставин від відповідача. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс-мажору в даному випадку недостатньо. Відповідач не зазначає, як діючий форс-мажор вплинув на обставини по оплаті виконаних позивачем робіт, що виникли до введення в країні воєнного стану. Так, зазначені відповідачем факти та обставини: обстріли, пошкодження ліній електропередач, обладнання тощо, з`явились восени 2022 року, а заборгованість триває з січня 2022 року. Крім того, представник позивача вказує, що 3% річних та інфляційні втрати не мають характеру штрафних санкцій, тому не потребують наявності та доведеності втрат чи збитків позивача, як незаконно наполягає відповідач. Зазначає, що позивач вчасно та належним чином зареєстрував податкову накладну по договору, відповідач, як покупець робіт, отримав податковий кредит на відповідну суму ПДВ, скористався ним, але своє зобов`язання по сплаті виконаних робіт не виконав, в зв`язку з чим і виник борг. Станом на дату розгляду справи відповідач не скасував прийняту від позивача податкову накладну, не відмовився від отриманого податкового кредиту, а тому вважається зобов`язання позивача виконане в повному обсязі. Ціна робіт встановлюється разом з ПДВ, а тому відокремлювати строки оплати робіт від строків оплати ПДВ неможливо. Таким чином, як вказує представник позивача, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на всю суму заборгованості, включаючи і ПДВ є законним, справедливим і обґрунтованим, а їх розмір нарахований позивачем з урахуванням норм законодавства та умов договору, і є цілком справедливою компенсацією за користування його коштами відповідачем та не є метою збагачення позивача. Крім того, у відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача просить суд відмовити відповідачу у відстроченні виконання рішення суду у даній справі.

Представник позивача в судовому засіданні 06.02.2023 підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.02.2023 заперечив проти позову з підстав, що викладені у відзиві на позов.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

Між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція") (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" (далі - підрядник) 24.12.2021 укладено договір про виконання робіт №968-35/20-124-13-21-16686 (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконати роботи Реконструкція. Робота за темою: "Впровадження-підживлення басейну витримки на стадії важкої аварії. Додаткові роботи. Хмельницька АЕС. Енергоблок №1. БМР", надалі "роботи".

За умовами п. 1.2 договору код робіт, що є предметом закупівлі по даному договору, згідно з Державним класифікатором продукції та робіт ДК 016:2010:43.29 - Роботи будівельно-монтажні, інші.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов цього договору.

Обсяг та склад робіт, що виконуються підрядником за цим договором, визначаються кошторисною документацією (локальний кошторис №2-1-1 - Додаток № 3). Технічні вимоги до них визначаються проектною документацією проектів 034/УАЕП-52-00-310-АБ, 610221ПВР, яка надається підряднику замовником після укладання договору, та нормативно-технічною документацією (п. 1.4 договору).

Строки виконання робіт: початок - з дати укладання договору, закінчення - 25.12.2021 (п. 2.1 договору).

За умовами п. 3.1 договору ціна робіт за цим договором згідно з протоколом узгодження договірної ціни (додаток №1) становить 397490,55 грн (триста дев`яносто сім тисяч чотириста дев`яносто гривень 55 копійок), крім того ПДВ 20% 79498,11 грн, всього ціна договору становить: 476988,66 грн (чотириста сімдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 66 копійок) з ПДВ.

Згідно з п. 4.1 договору замовник здійснює оплату робіт за договором на підставі двосторонньо підписаних актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3), шляхом перерахування грошових коштів в розмірі вартості виконаних робіт на рахунок підрядника протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами актів (форма КБ-2в) та довідки (форма КБ-3).

Датою проведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку замовника (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 5.3.2 договору підрядник має право отримати за виконані роботи оплату в розмірах і строки, передбачені цим договором.

Згідно з п. 5.4.3 договору замовник зобов`язується оплатити виконані роботи у порядку та строки, передбачені цим договором.

Місце виконання робіт: м.Нетішин Хмельницької області, ВП "Хмельницька АЕС", енергоблок № 1, реакторне відділення (п. 6.1 договору).

За умовами п. 10.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, зазначених в п.2 ст.14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні", які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін.

Пунктом 10.2 договору визначено, що наявність форс-мажорних обставин засвідчується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою, згідно з законодавством України, або іншим уповноваженим органом, відповідно до законодавства

Відповідно до п. 10.3 договору сторона, що зазнала форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за договором, письмово повідомляє іншу сторону про їх наявність, протягом 5 днів з початку їх дії з наступним наданням, протягом 10 днів, відповідного підтверджуючого документу. Про закінчення форс-мажорних обставин сторона, яка зазнала їх впливу, письмово в 5-денний строк повідомляє другу сторону.

Наявність форс-мажорних обставин звільняє сторони від відповідальності за невиконання/неналежне виконання зобов`язань за договором (п. 10.5 договору).

Цей договір набирає чинності з дати його реєстрації в ДП "НАЕК "Енергоатом", за умови підписання його обома сторонами, і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором, а в частині гарантійних зобов`язань підрядника, що передбачені цим договором - договір діє до повного виконання сторонами гарантійних зобов`язань за договором (п. 12.1. договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.

Додатком №1 до договору сторони оформили протокол узгодження договірної ціни, яка становить 397490,55 грн, крім того ПДВ 20% 79498,11 грн. Всього ціна договору становить 476988,66 грн з ПДВ.

Додатком №2 до договору є договірна ціна на виконання роботи Реконструкція. Робота за темою: "Впровадження підживлення басейну витримки на стадії важкої аварії. Додаткові роботи. Хмельницька АЕС. Енергоблок №1. БМР", що здійснюються в 2021 році.

Також сторони підписали локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на впровадження підживлення басейну витримки на стадії важкої аварії. Додаткові роботи Хмельницька АЕС. Енергоблок №1. Реакторне відділення (додаток №3 до договору) та Технічну специфікацію до предмету закупівлі (додаток №4 до договору).

На виконання умов договору між сторонами підписано акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на суму 476988,66 грн та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №1 за грудень 2021 року від 28.12.2021 на суму 476988,66 грн.

Крім того, сторони підписали та скріпили відтисками печаток акт звіряння взаємних розрахунків за період грудень 2021 року - липень 2022 року, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем становить 476988,66 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 0736/22 від 07.11.2022, в якій вимагав здійснити добровільне повне погашення заборгованості за договором про виконання робіт №968-35/20-124-13-21-16686 від 24.12.2021 в розмірі 476 988,66 грн. Вказана претензія надіслана відповідачу 08.11.2022, що підтверджується поштовим описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком від 08.11.2022, поштовою накладною №529 від 08.11.2022, та згідно з трекінгом відстеження поштового відправлення отримана останнім 14.11.2022.

Оскільки відповідач відповіді на претензію не надав та кошти не сплатив, то позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат.

На підтвердження наявності підстав для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань, останній долучив до матеріалів справи лист Торгово - промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, в якому засвідчено форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи вказане, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Крім того, матеріали справи містять статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг", затверджений загальними зборами учасників (протокол №115 від 28.12.2020 року), та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 06.09.2021 щодо учасників справи.

Аналізуючи надані докази та пояснення сторін, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір про виконання робіт №968-35/20-124-13-21-16686 від 24.12.2021 (далі - договір) , згідно з п. 1.1, 1.3 якого відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконати роботи Реконструкція. Робота за темою: "Впровадження-підживлення басейну витримки на стадії важкої аварії. Додаткові роботи. Хмельницька АЕС. Енергоблок №1. БМР", а відповідач зобов`язувався прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов цього договору.

За умовами п. 3.1 договору ціна робіт за цим договором згідно з протоколом узгодження договірної ціни (додаток №1) становить 476988,66 грн з ПДВ.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Приписами ч. 4 ст. 879 ЦК України визначено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно з п. 4.1 договору замовник здійснює оплату робіт за договором на підставі двосторонньо підписаних актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3), шляхом перерахування грошових коштів в розмірі вартості виконаних робіт на рахунок підрядника протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами актів (форма КБ-2в) та довідки (форма КБ-3).

Пунктами 5.3.2, 5.4.3 договору закріплено право позивача на отримання за виконані роботи оплати в розмірах і строки, передбачені цим договором, та відповідно, обов`язок відповідача оплатити виконані роботи у порядку та строки, передбачені цим договором.

Суд встановив, що на виконання умов договору позивач виконав будівельні роботи на загальну суму 476988,66 грн, що підтверджується підписаними між сторонами актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №1 за грудень 2021 року від 28.12.2021.

З огляду на викладене та зважаючи на зміст п. 4.1 договору, відповідач повинен був здійснити оплату робіт у строк по 27.01.2022 включно.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Положеннями ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В порушення вищевказаних положень, відповідач не здійснив оплати за виконані роботи у строки, встановлені договором. Доказів на спростування вказаного матеріали справи не містять.

Додатково розмір заборгованості підтверджується також підписаним між сторонами актом звіряння взаємних розрахунків за період грудень 2021 року - липень 2022 року, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем становить 476988,66 грн.

За таких обставин позивач обґрунтовано заявив до стягнення 476988,66 грн заборгованості.

У зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань, позивач нарахував 3% річних в розмірі 13055,11 грн за період з 28.01.2022 по 26.12.2022 та інфляційні втрати в сумі 115000,80 грн за лютий - листопад 2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних та встановив правомірність та правильність нарахування 3% річних в розмірі 13055,11 грн.

Крім того, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що останній проведено з врахуванням правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19, постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 та від 20.11.2020 у справі №910/13071/19. Тому позивач правомірно заявив до стягнення 115000,00 грн інфляційних втрат.

Щодо доводів відповідача про неможливість виконання зобов`язань та необхідність звільнення його від відповідальності, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та дією форс - мажорних обставин, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 218 ГК України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно з ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

В ст. 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" вказано, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

У п. 10.1 договору також передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, зазначених в п.2 ст.14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні", які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін.

Отже, ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.08.2022 у справі № 922/854/21.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

З аналізу наведеного слідує, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

Відповідач як на форс-мажорні обставини посилається, зокрема на введення воєнного стану на території України, що засвідчено як форс-мажорна обставина відповідно до листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, внаслідок чого він не має можливості виконати свої договірні зобов`язання.

Суд звертає увагу, що загальний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 (адресований всім, кого це стосується) щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання відповідача (оплату виконаних робіт), тоді як доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим.

Суд зазначає, що відповідач не надав доказів на підтвердження наявності такого причинно-наслідкового зв`язку.

Так, обов`язок відповідача здійснити оплату за виконані роботи в розмірі 476988,66 грн настав ще до введення воєнного стану на території України (строк оплати по 27.01.2022 включно).

Відповідач не підтвердив неможливості виконувати свої зобов`язання за договором у передбачений ним строк внаслідок дії воєнного стану, неможливості здійснювати господарську, підприємницьку діяльність з метою отримання прибутку, відсутності такого прибутку тощо.

При цьому також зважається на те, що обставини, засвідчені Торгово-промисловою палатою України у листі від 28.02.2022, стосуються не лише відповідача, а також позивача, та ставлять їх в однакові умови здійснення діяльності.

З огляду на вказане не може вважатись також форс-мажорною обставиною і посилання відповідача на скрутне фінансове становище. За положеннями ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Крім того, відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували скрутне фінансове становище саме відповідача, доказів вжиття відповідачем заходів щодо його покращення.

Додатково суд враховує, що за умовами п. 10.3 договору сторона, що зазнала форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за договором, письмово повідомляє іншу сторону про їх наявність, протягом 5 днів з початку їх дії з наступним наданням, протягом 10 днів, відповідного підтверджуючого документу. Про закінчення форс-мажорних обставин сторона, яка зазнала їх впливу, письмово в 5-денний строк повідомляє другу сторону.

Повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар, роботи, послуги, кошти та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

Однак як стверджує позивач у відповіді на відзив, жодного повідомлення з боку відповідача щодо виникнення форс-мажорних обставин не надходило. Відповідних доказів відповідач також не надав суду.

Таким чином, відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, що останній не мав можливості виконати свої зобов`язання з оплати виконаних робіт за договором внаслідок форс-мажорних обставин, в тому числі і зазначених у листі Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

З приводу доводів відповідача щодо безпідставності нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму податку на додану вартість (ПДВ) суд зазначає, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України обов`язок боржника сплатити інфляційні втрати та 3 % річних поширюється на усю суму грошового зобов`язання, яке прострочив боржник. При цьому зважаючи на те, що ПДВ - це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець (податковий агент), то суми ПДВ є частиною грошового зобов`язання покупця. За таких обставин позивач правомірно нарахував інфляційні втрати та 3 % річних на суму заборгованості відповідача з врахуванням ПДВ.

Посилання відповідача на норми Податкового кодексу України є безпідставними, оскільки стосуються об`єктів оподаткування, порядку визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг, механізму нарахування і сплати ПДВ. В той же час у даній справі позивач не здійснював нарахування ПДВ на суми інфляційних втрат та 3% річних, які заявлені до стягнення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Приймаючи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 476988,66 грн заборгованості, 13055,11 грн 3% річних та 115000,80 грн інфляційних втрат.

У відзиві на позов відповідач просить надати йому відстрочення виконання рішення суду тривалістю 3 календарних місяці з моменту набрання таким рішенням суду законної сили, але не менше ніж до закінчення 2 календарних місяців з моменту припинення воєнного стану в Україні.

Згідно зі ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З аналізу вищенаведеного суд вбачає, що відстрочка виконання рішення суду можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Також відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач вказує на його складне фінансове становище, що склалося у зв`язку із функціонуванням нового ринку електроенергії, запровадженням воєнного стану на території України. При цьому, будь - яких доказів на підтвердження складного фінансового становища відповідач не подав.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "ІммобільяреСаффі" проти Італії", № 22774/93).

Враховуючи те, що існування заборгованості підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Водночас, оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Враховуючи вищезазначені судом обставини у сукупності, в тому числі вину відповідача у виникненні спору, відсутність доказів наявності виключних обставин, які об`єктивно свідчать про неможливість виконання рішення на даний час, суд вважає за належне у задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення відмовити.

Згідно із ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, в зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 123, 126, 129, 231-233, 236-238, 240-242, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" м. Буча Київської області до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" м.Нетішин Хмельницької області про стягнення 605 044,57 грн задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд.20, код 21313677) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем - Інжиніринг" (Київська обл., м. Буча, вул.Леха Качинського, буд. 3, а/с 1082, код 30568931) 476988,66 грн (чотириста сімдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 66 коп.) заборгованості, 13055,11 грн (тринадцять тисяч п`ятдесят п`ять гривень 11 коп.) 3% річних, 115000,80 грн (сто п`ятнадцять тисяч гривень 80 коп.) інфляційних втрат, 9075,67 грн (дев`ять тисяч сімдесят п`ять гривень 67 коп.) витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 10.02.2023.

Суддя Л.О. Субботіна

Виготовлено у 3 примірниках: 1 - до справи, 2 - позивачу на електронну адресу: , 3- відповідачу на електронні адреси: та .