ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023 Справа № 917/373/18(917/1519/22)

Суддя Господарського суду Полтавської області Іванко Л.А., за участі секретаря судового засідання Ісенко М.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод», 36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод», 36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, ,

про стягнення 11 400 155,57 грн

встановив:

23.11.2022 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» про стягнення 11 400 155,57 грн, з яких: 6 258 086,40 грн - заборгованість по орендній платі за договором оренди від 01.03.2019, 784 001,57 грн - пеня, 3 113 204,33 грн - відшкодування електроенергії, 1 107 644,02 грн - інфляційні втрати, 137 219,75 грн - 3 % річних.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2022 цей позов переданий на розгляд судді Мацко О.С.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області №917/373/18(917/1519/22) від 29.11.2022 постановлено матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» про стягнення 11 400 155,57 грн, передати для розгляду в межах справи про банкрутство ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» №917/373/18, яка розглядається Господарським судом Полтавської області.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2022 року справу №917/373/18(917/1519/22) передано на розгляд судді Іванко Л.А.

У відповідності до ч. 2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Дослідивши позовні матеріали, суд ухвалою від 27.12.2022 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі №917/373/18(917/1519/22) за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» про стягнення 11 400 155,57 грн в межах справи №917/373/18 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод". Постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

Призначено підготовче засідання у справі на 14.02.2023. Сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

27.01.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 1061), в якому відповідач повідомляє про визнання позовних вимог в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі за наявними у справі матеріалами.

09.02.2023 на адресу суду надійшло клопотання позивача (вх.№ 1773) про розгляд справи без його участі, при цьому позивач повідомив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно ч. 3, 4 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Судом встановлено, що заяву про визнання позовних вимог (вих.№ 18/30 від 23.01.2023) від імені відповідача підписано директором Литовченко А.П.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що останні не містять доказів того, що визнання відповідачем позову у цій справі суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про ухвалення у підготовчому засіданні у даній справі судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

01.03.2019 між ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» (Орендодавець) та ТОВ "Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод" (Орендар) укладено Договір оренди цілісного майнового комплексу ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод", що знаходиться за адресою: 36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57 зі строком оренди до 31.12.2019 року з можливістю пролонгації строку дії договору (далі - Договір).

Сума орендної плати по Договору складає 400 000,00 грн. в місяць (п. 6.1 Договору).

Орендар щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця сплачує орендну плату на рахунок Орендодавця згідно виставленого Орендодавцем рахунку (п. 6.3 Договору).

В п.4.1 Договору визначено обов"язок орендаря сплачувати орендну плату відповідно до умов договору.

Станом на 01.10.2022 заборгованість Відповідача по орендній платі склала 6 258 086,40 грн, що позивач підтверджує наступними документами:

1) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.09.2022 р. № 157 та рахунок на оплату від 30.09.2022 № 21 на суму 400 000,00 грн;

2) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.08.2022 № 137 та рахунок на оплату від 30.08.2022 № 22 на суму 400 000,00 грн;

3) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.07.2022 № 118 та рахунок на оплату від 29.07.2022 № 23 на суму 400 000,00 грн;

4) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2022 № 99 та рахунок на оплату від 30.06.2022 № 95 на суму 400 000,00 грн;

5) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.05.2022 № 80 та рахунок на оплату від 31.05.2022 № 77 на суму 400 000,00 грн;

6) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.04.2022 № 61 та рахунок на оплату від 29.04.2022 № 59 на суму 400 000,00 грн;

7) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.03.2022 № 42 та рахунок на оплату від 31.03.2022 № 41 на суму 400 000,00 грн;

8) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.02.2022 № 22 та рахунок на оплату від 28.02.2022 № 22 на суму 400 000,00 грн;

9) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.01.2022 № 2 та рахунок на оплату від 31.01.2022 № 3 на суму 400 000,00 грн;

10) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 23.12.2021 № 257 та рахунок на оплату від 23.12.2021 № 234 на суму 400 000,00 грн;

11) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.11.2021 № 235 та рахунок на оплату від 30.11.2021 № 216 на суму 400 000,00 грн;

12) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.10.2021 № 215 та рахунок на оплату від 29.10.2021 № 197 на суму 400 000,00 грн;

13) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.09.2021 № 191 та рахунок на оплату від 30.09.2021 № 175 на суму 400 000,00 грн;

14) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.08.2021 № 167 та рахунок на оплату від 30.08.2021 № 153 на суму 400 000,00 грн;

15) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.07.2021 № 143 та рахунок на оплату від 27.07.2021 № 131 на суму 400 000,00 грн;

16) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2021 № 119 та рахунок на оплату від 30.06.2021 № 110 на суму 400 000,00 грн;

17) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.05.2021 № 97 та рахунок на оплату від 31.05.2021 № 88 на суму 400 000,00 грн.

Отже, за даними позивача, всього за період з 01.05.2021 по 30.09.2022 було надано послуг по оренді на загальну суму 6 400 000,00 грн, із них відповідачем сплачено суму в розмірі 141 913,60 грн. по рахунку № 88 від 31.05.2021 року.

Станом на 30.09.2022 сторонами підписано Акт звірки взаємних розрахунків.

Також, відповідно до Додаткової угоди № 1 від 14.03.2019 року до Договору оренди ЦМК, п. 4.2 Договору викладено в наступній редакції: "Орендар зобов`язується самостійно укладати угоди на надання комунальних послуг та сплачувати витрати на оплату комунальних послуг (водопостачання та водовідведення, розподіл природного газу, електроенергію, опалення, послуги зв`язку та інше) згідно діючих розцінок та укладених договорів. Якщо з певних причин договір не укладений, вчасно відшкодовувати витрати на оплату комунальних та інших послуг на утримання приміщення та прибудинкової території (водопостачання та водовідведення, розподіл природного газу, електроенергію, опалення, послуги зв`язку та інше) згідно діючих розцінок та укладених Орендодавцем договорів».

Згідно умов Додаткової угоди № 2 від 19.04.2019 року до Договору оренди ЦМК, Договір доповнено пунктом 4.7: «Відшкодування витрат на утримання технологічних електричних мереж основного споживача, які спільно використовуються з ПАТ «Полтаваобленерго» для передачі електричної енергії власної та користувачам - субспоживачам, населенню та у мережі філії ПАТ «Полтаваобленерго» відшкодовуються Орендодавцем Орендарю згідно виставленого рахунку з додаванням кошторису витрат».

Позивач зазначає, що станом на 01.07.2022 року, відповідно до умов вищевказаних Додаткових угод, борг по відшкодуванню оплати електроенергії Орендарем становить 3 113 204,33 грн, що підтверджує Актами здачі-приймання робіт (надання послуг), а саме:

1) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.09.2022 № 177 та рахунок на оплату від 30.09.2022 № 20 на суму 1 029 005,15 грн;

2) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.08.2022 № 156 та рахунок на оплату від 30.08.2022 № 19 на суму 629 000,00 грн;

3) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.07.2022 № 136 та рахунок на оплату від 29.07.2022 № 18 на суму 464 168,08 грн;

4) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2022 № 116 та рахунок на оплату від 30.06.2022 № 131 на суму 360 730,49 грн;

5) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.05.2022 № 98 та рахунок на оплату від 31.05.2022 № 132 на суму 366 576,22 грн;

6) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.04.2022 № 79 та рахунок на оплату від 30.04.2022 № 133 на суму 200 371,09 грн;

7) Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.03.2022 № 60 та рахунок на оплату від 31.03.2022 № 135 на суму 793 893,88 грн.

За даними позивача, за період з 01.03.2022 по 30.09.2022 надано рахунки до сплати на суму 3 843 745,60 грн, із них відповідачем сплачено суму в розмірі 730 541,27 грн.

Станом на 30.09.2022 сторонами підписано Акт звірки взаємних розрахунків.

На день подання даного позову Орендар продовжує фактичне використання орендного приміщення, Договір оренди є чинним.

Позивач стверджує, що всупереч взятим на себе договірним зобов"язанням відповідач орендну плату не сплатив, витрати на оплату електроенергії відповідачем вчасно не відшкодовані.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за Договором оренди цілісного майнового комплексу ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" від 01.03.2019 в сумі 6258086,4 грн. та 3113204,33 грн відшкодування витрат на оплату комунальних послуг (електроенергію). Крім цього, позивач на підставі умов Договору та приписів ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував та заявив до стягнення з відповідача 784001,07 грн пені, 137219,75 грн 3% річних та 1107644,02 грн інфляційних втрат.

Відповідач позов визнав у повному обсязі.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір оренди.

Частинами 1, 2, 6 ст. 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В Договорі (п.4.1) закріплено обов"язок орендаря сплачувати орендну плату відповідно до умов договору.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ст.286 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт надання послуг по оренді та наявна заборгованість по орендній платі в сумі 6258086,4 грн та 3113204,33 грн - не відшкодовані витрати на оплату електроенергії, відповідачем визнаються та не заперечуються.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 6258086,4 заборгованості по орендній платі та 3113204,33 грн - відшкодування електроенергії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Позивач, керуючись п.2 ст. 625 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 1107644,02 грн. та 3% річних у сумі 137219,75 грн (розрахунок додається).

За статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією.

Керуючись зазначеними приписами законодавства позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в розмірі 784001,07 грн (розрахунок додається).

У відзиві відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, визнання позову приймається господарським судом.

Отже, позовні вимоги про стягнення 6258086,4 грн основного боргу, 3113204,33 грн відшкодування електроенергії, за договором оренди цілісного майнового комплексу від 01.03.2019, 1107644,02 грн інфляційних, 137219,75 грн 3% річних та 784001,07 грн пені підтверджені матеріалами справи, визнані відповідачем та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що за подання позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 171002,33 грн.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, то 50% судового збору, що становить 85501,16 грн, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, в іншій частині судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» (36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод»(36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, код ЄДРПОУ 00232,4 грн заборгованість по орендній платі, 3113204,33 грн відшкодування електроенергії, 1107644,02 грн інфляційних, 137219,75 грн - 3% річних, 784001,57 грн пені, 85501,16 витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

3. Повернути Публічному акціонерному товариству «Полтавський автоагрегатний завод» (36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 85501,16 грн, який сплачено платіжним дорученням № 1331 від 14.11.2022 (оригінал платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи № 917/373/18(917/1519/22).

Повне рішення складено 20.02.2023.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя Іванко Л.А.