ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" січня 2023 р. Справа № 924/734/22

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В. при секретарі судового засідання Желіхівській О.О., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг"

до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 740476,58 грн. основного боргу, 149948,02 грн. інфляційних втрат, 17649,72 грн. 3% річних

за участю представників:

позивача: Заторська О.А. (в режимі відеоконференції);

відповідача: Шадрін І.О. (в режимі відеоконференції).

У судовому засіданні 31.01.2023р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька АЕС" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 740476,58 грн. заборгованості, з яких 740476,58 грн. основного боргу, 149948,02 грн. інфляційних втрат (за грудень 2021р. по серпень 2022р.), 17649,72 грн. 3% річних (за період з 29.11.2021р. по 14.09.2022р.) на підставі договору № 968-31/20-124-01-20-12303 від 30.06.2020р.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що згідно умов укладеного між сторонами договору № 968-31/20-124-01-20-12303 від 30.06.2020р. граничний строк оплати по актам приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2021р. наступив 28.11.2021р., однак роботи, прийняті за цими актами, залишаються неоплаченими замовником.

Таким чином, як стверджує позивач, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» не виконало взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати виконаних робіт по договору №968-31/20-124-01-20-12303 від 30.06.2020р., загальна сума заборгованості станом на 14.09.2022р. становить 740476,58 грн.

При цьому, посилаючись на положення п. 5.2.2. договору підрядник має право отримати за виконані роботи оплату в розмірах і строках, передбачених цим договором.

Крім того, позивач відзначив, що підрядник також виконав свої зобов`язання по своєчасній передачі виконавчої документації замовнику, передавши її згідно реєстрів уповноваженим особам замовника.

В подальшому, як зазначив позивач, з огляду на положення п. 11.1., 03.08.2022р. позивач надіслав лист (претензію) № 0653/22 відповідачу з вимогою сплатити заборгованість за виконані роботи, яка отримана відповідачем 09.08.2022р.

Однак, як зауважив позивач, відповідач залишив претензію без відповіді, борг не сплатив, тобто станом на дату подання позову борг залишається непогашеним відповідачем.

Позивач звертає увагу на те, що договір №968-31/20-124-01-20-12303, що є предметом даного позову по своїй правовій природі є договором підряду.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що сторони за невиконання своїх обов`язків несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Таким чином, як стверджує позивач, ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» не виконав взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати виконаних робіт по договору №968-31/20-124-01-20-12303 від 30.06.2022р., тому загальна сума заборгованості перед ТОВ "Ютем-Інжиніринг" станом на 14.09.2022р. становить 740476,58 грн. основного боргу, 149948,02 грн. інфляційних втрат, 17649,72 грн. 3% річних.

Оскільки, у строки встановлені у договорі відповідач оплату не здійснив, чим порушив законне право позивача на отримання коштів за належно виконані роботи по договору, позивач звернувся до суду із позовом та просить задовольнити позов в повному обсязі.

У відповіді на відзив, поданій 02.12.2022р. позивач вказує, зокрема на те, що невиконання зобов`язання контрагентами боржника (ДП «Енергоринок» за відпущену електричну енергію) не є поважною причиною порушення умов спірного договору, а самі обставини як надзвичайні та невідворотні.

Також, серед можливих заходів і дій, які вживав відповідач, не значиться проведення перемовин з позивачем щодо розстрочення діючої заборгованості. Претензія позивача проігнорована відповідачем, не зважаючи на те, що спірним договором передбачено вирішення спору шляхом взаємних переговорів та консультацій.

При цьому, як зауважив позивач, посилаючись на розділ 7 договору «Форс-мажорні обставини», відповідач не доводить, як саме проявився форс-мажор у відносинах з позивачем, які обставини він вважає невідворотними або непередбаченими, що вплинули на виконання зобов`язань відповідачем. Самого посилання на наявність форс-мажору в даному випадку, як вважає позивач, недостатньо. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку та підтвердити відповідною довідкою уповноваженого органу. Крім того, позивач зазначив, що відповідач не зазначає, як діючий форс-мажор вплинув на обставини по оплаті виконаних позивачем робіт, що виникли задовго до введення в країні воєнного стану.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат, позивач посилається на положення ч. 2 ст. 193 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України та правової позиції, викладеної у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013р., де зазначено, зокрема про те, що платежі, встановлені ст. 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, як і наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такі правові висновки, зокрема, містяться у постанові Верховного Суду України від 09.11.2016р. у справі № 3-1195гс16.

Також, щодо питання нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму ПДВ позивач зауважив, що обґрунтовуючи свої заперечення в частині нарахування штрафних санкцій, відповідач використовує норми Податкового кодексу України, та не зважає на той факт, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів між платниками податків та зборів та контролюючими органами, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Виходячи з норм Податкового кодексу України, зокрема п. 201.10. ПК України позивач відзначив, що сума ПДВ є податковим зобов`язанням саме постачальника, тобто позивача, яка підлягає сплаті до Державного бюджету України.

Отже, як вважає позивач, ТОВ "Ютем-Інжиніринг" вчасно та належним чином зареєстрував податкові накладні по договору, відповідач, як покупець товару, отримав податковий кредит на відповідну суму ПДВ, скористався ним, але своє зобов`язання по сплаті виконаних робіт по актам не виконав, в зв`язку з чим і виник борг, що є підставою розгляду даної справи у судовому порядку.

Станом на дату розгляду справи відповідач не скасував прийняті від позивача податкові накладні, не відмовився від отриманого податкового кредиту, тому, як вважає позивач, зобов`язання позивача виконане в повному обсязі.

Ціна робіт встановлюється разом з ПДВ, тому відокремлювати строки оплати робіт від строків оплати ПДВ неможливо.

Крім того, здійснюючи платежі по договору відповідач здійснював оплату за виконані роботи з урахуванням суми ПДВ.

Тобто, вказано, що фактично позивач сплатив до бюджету суму ПДВ, а її відшкодування повинен отримати від відповідача у вигляді оплати за отриманий товар, а несвоєчасність такої оплати є порушенням господарських зобов`язань, за допущення яких настає відповідальність у вигляді штрафних санкцій, передбачених ЦК України.

Як зазначив позивач, у даному випадку має значення сам факт здійснення реєстрації податкової накладної та надання її покупцю, в разі чого покупець повинен здійснити повну оплату виконаних робіт з урахуванням ПДВ в межах визначеного договором строку - 30 календарних днів з дати підписання акту виконаних робіт. При цьому, позивач звертає увагу на те, що сторонами врегульовано не строки сплати ПДВ, а строк оплати виконаних робіт, частина вартості яких це сума ПДВ, тому строки сплати цієї суми регулюються виключно умовами договору між сторонами та нормами цивільного і господарського законодавства.

Таким чином, як вважає позивач, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на всю суму заборгованості, включаючи і ПДВ є законним, справедливим і обґрунтованим, а їх розмір нарахований позивачем з урахуванням норм законодавства та умов договору є справедливою компенсацією за користування його коштами відповідачем та не є метою збагачення позивача.

У відзиві на позов, поданому 24.10.2022р., відповідач проти позову заперечує, вказавши таке.

Відокремленим підрозділом "Хмельницька АЕС" своєчасно подано до облікової системи «Фінансові потоки» заявку на використання коштів для оплати товару за договором відповідно до діючого у ДП «НАЕК «Енергоатом» порядку здійснення платежів. Однак, відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС" не був профінансований через вкрай низький рівень розрахунків за відпущену на ринок електричну енергію в умовах функціонування нового в Україні ринку електроенергії. Всі надходження грошових коштів, перш за все, використовуються для оплати невідкладних першочергових платежів до бюджету, а також для забезпечення безпеки в роботі АЕС.

Проте, як зауважив відповідач, оплата поставленого товару за договором не була проведена у повному обсязі вчасно, в зв`язку із вкрай важким фінансовим становищем компанії, в якому вона опинилась в умовах законодавчих змін, що відбулись в енергетичному просторі країни.

Як зазначив відповідач, відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» №2019-VIII від 13.04.2017р. з 1 липня 2019 року в Україні була запроваджена нова модель функціонування оптового ринку електроенергії. До того часу, функції єдиного покупця і продавця електроенергії на Україні виконувало ДП «Енергоринок». Проте, на момент запуску нової моделі ринку електроенергії, заборгованість ДП «Енергоринку» перед ДП «НАЕК «Енергоатом» становила майже 12 млрд. грн. При цьому, механізм погашення заборгованості ДП «Енергоринок» перед ДП «НАЕК «Енергоатом» на законодавчому рівні, не врегульований.

Як вказує відповідач, ДП «НАЕК «Енергоатом» з метою захисту своїх прав та інтересів звертався до суду про примусове стягнення з ДП «Енергоринок» заборгованості. Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.07.2019р. порушено провадження у справі №910/9796/19 за позовом ДП «НАЕК «Енергоатом» до ДП «Енергоринок» про стягнення заборгованості у розмірі 8,70 грн., розгляд якої триває до теперішнього часу.

Як стверджує відповідач, станом на сьогоднішній день, за підсумками 2022 року за відпущену в умовах функціонування нового ринку електроенергію ДП «НАЕК «Енергоатом» не отримало близько 11 млрд. грн.

Відтак, запровадження з 01.07.2019р. нового ринку електричної енергії в Україні призвело до формування кризового стану енергетичної галузі. Станом на 01.12.2021р. прострочена заборгованість перед ДП «НАЕК «Енергоатом» складає 21 мільярд 41 мільйонів грн.

Як зауважив відповідач, в умовах функціонування нового ринку електроенергії, відповідач зазнав значного фінансового навантаження, адже тих грошових коштів, що надходили від продажу електроенергії, було недостатньо для виконання попередніх та поточних договірних зобов`язань з оплати товарів робіт та послуг. Крім того, відзначено, що значна частина грошових коштів спрямовувалась для оплати невідкладних першочергових платежів в бюджет, забезпечення безпеки в роботі АЕС а також для проведення позапланових закупівель, з метою забезпечення карантинних заходів, запроваджених у відповідача у зв`язку зі складною епідеміологічною ситуацією у світі, спричиненою розповсюдженням поширення коронавірусу COVID-19.

Отже, відповідач не мав можливості здійснити оплату отриманого від позивача товару в строки визначені умовами договору внаслідок дії об`єктивних та незалежних від відповідача обставин, оскільки невиконання прийнятого на себе відповідачем зобов`язання, не пов`язано із ризиками господарської діяльності підприємства та не є наслідком його неефективної роботи. Відповідач опинився в таких умовах незалежно від його волі та намірів, а внаслідок законодавчих змін в країні, що призвели до зміни функціонування ринку електричної енергії, зростання заборгованості перед відповідачем за відпущену на ринок електроенергію і як наслідок до скрутного фінансового становища відповідача, чим унеможливлюється своєчасне виконання відповідачем свої зобов`язань за договором.

При цьому, відповідач зауважив, що ВП «Хмельницька АЕС» вживав усіх можливих дій та заходів для проведення оплати за договором, а саме: сума боргу була включена до графіка першочергових платежів, вчасно подано заявку на використання коштів для оплати товару за договором. Відтак, ВП «Хмельницька АЕС» не мав можливості здійснити оплату наданих послуг від відповідача у повному обсязі в строки визначені умовами договору внаслідок дії об`єктивних та незалежних від ВП «Хмельницька АЕС» обставин, оскільки невиконання прийнятого на себе відповідачем зобов`язання, непов`язане із господарською діяльністю підприємства та не є наслідком його неефективної роботи.

Тому, як вважає відповідач, викладені обставини, можна розцінювати, як надзвичайні та невідворотні.

Водночас, відповідач вважає безпідставним і таким, що не відповідає змісту, призначенню та суті самих нарахувань 3% річних та інфляційних втрат, що передбачені статтею 625 ЦК України, проведення позивачем таких нарахувань на суму податку на додану вартість, що включена до вартості товару за договором, зважаючи на позицію, викладену при розгляді питання щодо застосування приписів статті 625 ЦК України Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2020р. у справі №918/631/20, де зазначено про те, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер.

За змістом статті 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума інфляційних втрат та 3 % річних від несплаченої суми вартості товару є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Водночас, відповідач зауважив, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Відповідач зазначив, що подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020р. у справі №918/631/20, від 19.06.2019р. у справах №703/2718/16-ц (провадження № 14-241 цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591 цс 18), від 13.11.2019р. у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020р. у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Крім того, як відзначив відповідач, справляння податку на додану вартість регулюється розділом V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України та ст. 185 ПК України, при цьому застосування будь-яких заходів юридичної відповідальності за порушення господарських зобов`язань до юридичної особи не віднесено законодавцем до об`єктів оподаткування ПДВ.

Також, посилаючись на положення п. 188.1 статті 188 Податкового кодексу України відповідач зауважив, що Податковим Кодексом України, як спеціальним нормативним актом, що визначає будь-які питання щодо оподаткування, елементи податку, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування, не передбачено включення до бази оподаткування податком на додану вартість будь-яких заходів юридичної відповідальності за порушення господарських зобов`язань юридичною особою, а навпаки, прямо зазначено про те, що до складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені). При цьому, для цілей оподаткування законодавцем не передбачено виключень щодо спеціальної відповідальності сторони господарського договору, передбаченої статтею 625 ЦК України.

Разом з тим, виходячи із системного аналізу пункту 9.1 статті 9 підпункту 14.1.179 пункту 14.1 статті 14, статті 180, статті 188 ПК України та ст. 625 ЦК України відповідач зазначив, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України є спеціальною відповідальністю за порушення законодавства і умов договору щодо виконання грошового зобов`язання, вони не можуть бути об`єктом оподаткування податком на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності.

Тобто, як вказує відповідач, фактично суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг), не належать продавцю (виробнику, надавачу послуг), який є платником податку, а підлягають перерахуванню ним до бюджету в порядку і строки, встановлені ПК України.

При цьому, зауважено, що чинним ПК України не передбачено ні обов`язку, ні права платника податку (ПДВ) здійснювати коригування сум ПДВ (в тому числі на суму інфляційних втрат або 3% річних) у складі його податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду, що підлягають ним сплаті до бюджету за результатом операції (в цьому випадку постачання товарів, робіт або послуг), у разі несплати або несвоєчасної сплати йому покупцем (споживачем робіт, послуг) вартості поставленого товару (робіт, послуг), що включає в себе суму нарахованого такому споживачу ПДВ.

Отже, незалежно від того, прострочено чи не прострочено або від періоду прострочення зобов`язання покупця (споживача робіт, послуг) з оплати постачальнику (платнику податку на додану вартість) вартості товарів (робіт, послуг) за договором, що включає в себе суму нарахованого ПДВ, податкове зобов`язання постачальника (платника податку на додану вартість) за такою операцією постачання залишається незмінним, не збільшується і не зменшуються жодним чином (у тому числі і на суму інфляційних втрат або 3% річних).

При цьому, встановлений розділом V ПК України механізм нарахування і сплати платником ПДВ до бюджету сум ПДВ за податковими зобов`язаннями звітного періоду не дає можливості зробити висновок про те, що у разі несплати або несвоєчасної сплати йому покупцем (споживачем робіт, послуг) вартості поставленого товару (робіт, послуг), що включає в себе суму нарахованого такому споживачу ПДВ, таким платником податку за звітний період здійснено сплату до бюджету сум ПДВ за такою операцією постачання із використання власних коштів платника цього податку.

За наведених вище умов, відсутні будь-які підстави для твердження про те, що кредитор (який є постачальником і платником ПДВ) несе будь-які матеріальні втрати, втому числі і від інфляційних процесів, які підлягають компенсації йому, в результаті несвоєчасної сплати йому покупцем (споживачем робіт, послуг) суми ПДВ, нарахованої споживачу за цією операцією постачання, у складі вартості поставленого товару (роботи, послуги).

Водночас, відповідач відзначив, що у разі прострочення боржником (споживачем товарів, робіт, послуг) виконання грошового зобов`язання, здійснення нарахування йому 3% річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України на суму ПДВ, що включена до ціни товару за договором, суперечить змісту, призначенню та суті таких нарахувань, оскільки, за відсутності у кредитора будь-яких втрат у зв`язку з несвоєчасним перерахуванням йому покупцем сум ПДВ у складі вартості товару, проведення таких нарахувань призводить до безпідставного збільшення доходів кредитора від такої операції постачання.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що нарахування кредитором для боржника 3% річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України може здійснюватися лише на суму простроченого грошового зобов`язання з оплати вартості товару без врахування суми ПДВ, що включений до вартості такого товару за договором, а проведення таких нарахувань на суму ПДВ, що включено до вартості товару, не відповідає змісту, призначенню та суті самих нарахувань 3% річних та інфляційних втрат, що передбачені статтею 625 ЦК України.

Також, відповідач, звертає увагу на те, що з розрахунків позивача 3% річних та індексу інфляції, які наведені у позовній заяві вбачається, що позивач не правильно обрахував вищезазначені показники.

Як стверджує відповідач, наведений позивачем у позовній заяві розрахунок інфляційних витрат за договором проведений без належного врахування висновків Верховного суду щодо цього питання, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 22.09.2020р. у справі №918/631/19, а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19.

Врахування зазначених обставин при здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, суттєво зменшує загальний розмір таких нарахувань за весь період прострочення.

За таких обставин, відповідач вважає, що позивачем належним чином необгрунтовано, не доведено і не підтверджено належними і допустимими доказами правомірність і обгрунтованість заявлених ним до стягнення з відповідача сум заборгованості за договором, 3% річних та інфляційних нарахувань.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить відмовити у позові.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено та враховується наступне.

30.06.2020р. між державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька АЕС" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (замовником) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" (підрядником) укладено, скріплено підписами та печатками сторін договір про виконання робіт № 968-31/20-124-01-20-12303 (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконати роботу: ДСТУ Б-Д 1.1-1:2013. «Технічне переоснащення. Впровадження системи примусового скидання тиску із СГО з встановленням фільтруючого обладнання. Енергоблок №1. Хмельницька АЕС. БМР», надалі «роботи».

Згідно із п. 1.2. договору код робіт, що є предметом закупівлі за цим договором, згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010:43.29 - Роботи будівельно-монтажні, інші.

Як передбачено п. 1.3. договору, замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору строки виконання робіт: початок - з дати укладання договору, закінчення - 30.12.2020 року.

Згідно із п. 2.2. договору роботи проводяться згідно графіку виконання робіт, розробленому відповідно до п. 5.1.1. даного договору.

Як передбачено п. 3.1. договору ціна робіт за цим договором згідно з протоколом узгодження договірної ціни (Додаток №1) становить 10623406,44 грн., крім того ПДВ 20%: 2124681,29 грн. всього ціна договору становить: 12748087,73 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 4.1. договору оплата робіт за цим договором здійснюється замовником шляхом перерахуван ня грошових коштів на рахунок підрядника в такому порядку:

4.1.1. Підрядник зобов`язується після укладення договору до моменту виплати авансу надати Замовнику в розмірі суми авансу банківську гарантію, що видана банком, який на останню звітну дату входить до ТОП-10 банків відповідно до показника фінансової діяльності згідно з офіційним сайтом НБУ, за винятком гарантій банків, до яких застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) згідно з відповідним рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним в дію Указом Президента України, або страхову гарантію, видану страховою компанією, яка пройшла відбір у ДП "НАЕК «Енергоатом» у встановленому порядку або фінансову поруку, або заставу.

4.1.2. Виплата авансу в розмірі 3833380 грн. (з ПДВ) здійснюється замовником після укладення сторонами договору протягом 30 календарних днів з дати отримання замовником від підрядника забезпечення авансу згідно з п. 4.1.1. договору в розмірі суми авансу.

4.1.3. Кінцевий розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 30 календа рних днів з дати підписання сторонами актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3) при умові надання підря дником замовнику повного комплекту виконавчої документації, яка визначена вимогами нормативно-технічної документації для даного виду робіт, в терміни, які вказані в п. 7.1 до говору. Датою проведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку замовника.

4.1.4. Підрядник зобов`язується використовувати одержаний аванс на придбання ма теріалів, конструкцій і виробів, необхідних для виконання робіт за договором, надавати звіт про використання авансу, здійснити повернення замовнику невикористану суму авансу на наступний банківський день після закінчення тримісячного терміну його використання.

4.1.5. Підрядник зобов`язується використати (освоїти) суму авансу і погасити в строк 90 днів з дати виплати підряднику авансу, шляхом підписання сторонами актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та ви трат (форма КБ-3), та підтвердити документально про її використання. Банківська гарантія буде повернута підряднику після повного виконання ним зобов`язань за договором.

4.1.6. У випадку порушення зобов`язань щодо використання, (освоєння) та погашення суми авансу підрядник зобов`язується сплатити замовнику пеню у розмірі по двійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від суми непогашеного авансу, за кожен день прострочення, а у випадку прострочення більше ніж на 30 днів, від дати погашення за договором, підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від суми непогашеного авансу.

4.1.7. При порушенні підрядником строків виконання робіт, у разі перерахування Замовником авансу - підрядник протягом 3-х днів з дня порушення строків виконання ро біт, передбачених договором, зобов`язується повернути замовнику суму отриманого авансу з урахуванням індексу інфляції, нарахованого від дня, коли роботи мали бути виконані, до дня фактичного прийняття виконаних робіт Замовником або до дня повернення йому суми авансу.

4.4. До актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) підрядник зобов`язаний надати виконавчу документацію на виконаний обсяг робіт (акти на приховані роботи, акти на конструктив, акти монтажних робіт, паспорти (сертифікати) на матеріали і т.п., що визначаються в кожному конкретному випадку на конкретний вид робіт), в тому числі заводські технічні паспорти на застосовані матеріали; документи (сертифікати паспорта), які підтверджують якість матеріалів, що застосовуються при виконанні V будівельних робіт, акти на закриття прихованих робіт; акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій, виконавчі геодезичні схеми влаштованих або змонтованих конструкцій, конструктивних елементів (або їх частин); загальний журнал робіт, спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлює підрядник, виходячи з вимог нормативних документів щодо ведення виконавчої документації за формами, зразки яких наведені «в додатку Г ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», акти індивідуального випробування устаткування, інженерних систем, мереж і обладнання, виконавчу документацію по видах робіт у відповідності з вимогами: СНіП 3.05.05-84, ПНАЭ Г-7-008-89 ПНАЕГ-7-009-89, ПНАЕГ-7-010-89.

Розділом 5 договору визначені права та обов`язки сторін, де в п. 5.1. вказано, що підрядник зобов`язується, зокрема: виконати роботу за цим договором в строки, визначені умовами договору.

В свою чергу замовник має право, зокрема: отримувати з а виконані роботи оплату в розмірах і строки, передбачені цим договором (п. 5.2.).

Згідно із п. 5.3. договору замовник зобов`язується, зокрема: прийняти від підрядника виконані роботи, якщо вони відповідають умовам договору; оплатити виконані роботи у порядку та строки, передбачені цим договором.

Розділом 7 договору визначений порядок та строки здачі-приймання виконаних робіт, де в п. 7.1. вказано, що підрядник щомісячно до 25 числа надсилає замовнику акт виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3) в 2-х примірниках. Замовник протягом 5 робочих днів з дня його одержання зобов`язаний підписати, скріпити печаткою і направити підряднику 1 примірник акту (форма КБ-2в) та 1 примірник довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3) або надати мотивовану відмову від приймання виконаних робіт.

За наявності відрядного персоналу до акта виконаних робіт додаються: копія розпорядчого документа підрядника, бухгалтерська довідка про фактично понесеш витрати на відрядження. В акти виконаних робіт витрати на відрядження включаються окремим рядком.

Як передбачено п. 9.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором України.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його реєстрації в ДП «НАЕК «Енергоатом», за умови підписання його обома сторонами та скріплення печатками, і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором, а в частині гарантійних зобов`язань підрядника, що передбачені цим договором - договір діє до повного виконання сторонами гарантійних зобов`язань за договором (п. 12.1.).

До договору доданий додаток № 1 «Протокол узгодження договірної ціни»; додаток № 2 «Договірна ціна»; додаток № 3 «Технічна специфікація»; додаток № 4 «Об`єктний кошторис»; додаток № 5 «Відомість ТМЦ поставки замовника».

Між державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька АЕС" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (замовником) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" (підрядником) укладено, скріплено підписами та печатками сторін додаткові угоди № 1 від 15.12.2020р., № 2 від 31.08.2021р.; № 3 від 11.11.2021р.

Між державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька АЕС" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (замовником) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" (підрядником) було складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 10 за жовтень 2021р., акт приймання виконаних будівельних робіт № 10 за жовтень 2021р., відповідно до яких було виконано робіт на суму 123881,52 грн., які скріплені підписами замовника та підрядника 29.10.2021р.

Між державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька АЕС" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (замовником) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" (підрядником) було складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 11 за жовтень 2021р., акт приймання виконаних будівельних робіт № 11 за жовтень 2021р., відповідно до яких було виконано робіт на суму 616595,06 грн., які скріплені підписами замовника та підрядника 29.10.2021р.

Також на підтвердження своїх доводів позивачем надано копії: об`єктного кошторису № 1.1.1. 89/БМР, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 1 за серпень 2020р. від 19.08.2020р., акту приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2020р. на суму 1686955,80 грн.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 2 за жовтень 2020р., акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020р. на суму 898001,53 грн.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 2 за грудень 2020р., акту приймання виконаних будівельних робіт № 2 за грудень на суму 798220,61 грн.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 4 за квітень 2021р., акту приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2021р. на суму 1562928,35 грн.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 5 за червень 2021р., акту приймання виконаних будівельних робіт № 5 за червень 2021р. на суму 1149167,80 грн.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 6 за травень 2021р., акту приймання виконаних будівельних робіт № 6 за травень 2021р. на суму 93962,22 грн.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 7 за червень 2021р., акту приймання виконаних будівельних робіт № 7 за червень 2021р. на суму 1342059,28 грн.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 9 за серпень 2021р., акту приймання виконаних будівельних робіт № 9 за серпень 2021р. на суму 259135,85 грн., виписок по рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" за 2020р.-2021р.р. тощо.

У претензії № 0653/22 від 02.08.2022р., адресованій державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька АЕС" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", товариство з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" зазначено про те, що державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» не виконало взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати виконаних робіт по договору №968-31/20-124-01-20-12303 від 30.06.2020р., тому загальна сума заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" станом на 01.08.2022р. становить 740476,58 грн.

Враховуючи викладене, товариство з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" вимагає невідкладно погасити існуючу заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" шляхом перерахування вищезазначеної заборгованості за такими відповідними реквізитами.

Доказом надіслання вказаної претензії є копії опису вкладення у цінний лист від 03.08.2022р., фіскального чеку № від 03.08.2022р. та накладної від 03.08.2022р.

В матеріалах справи також наявні копії: Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг", затвердженого загальними зборами учасників протоколом № 115 від 28.12.2020р.; Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 80 від 06.09.2021р.; заява про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.11.2020р. тощо.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої і другої статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як підтверджується наявними в матеріалах справи актами від 29.10.2021р. приймання виконаних робіт за жовтень 2021 року, позивач згідно умов договору від 30.06.2020р. виконав роботи на загальну вартість 740476,58 грн.

У ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів повного або часткового виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати виконаних робіт за актами від 29.10.2021р. приймання виконаних робіт за жовтень 2021 року, тому вимога про стягнення 740476,58 грн. заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо твердження відповідача про існування форс-мажорних обставин, а саме запровадження з 01.07.2019 року нового ринку електричної енергії в Україні, і, як наслідок, кризовий стан енергетичної галузі, а також фінансування запроваджених карантинних заходів у зв`язку зі складною епідеміологічною ситуацією у світі, спричиненою розповсюдженням поширення коронавірусу COVID-19 як підстави для звільнення від відповідальності за зобов`язаннями згідно договору, судом враховано наступне.

За загальним правилом під "форс-мажором" розуміється виникнення надзвичайних і невідворотних обставин, у тому числі обставин непереборної сили, результатом яких є невиконання зобов`язань однією із сторін (лист Міністерства юстиції України № 6602-0-26-14/8.1 від 30.05.2014 р). Таким чином, сторони мають право самостійно визначити у договорі, що саме вони відносять до форс-мажору. Зокрема, визначити, які обставини є форс-мажором і суб`єктів, що мають його підтверджувати.

Водночас, форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести те, що вони є форс-мажорними саме для конкретного випадку.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами у відповідності до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката. Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), із зазначенням компетенції ТПП України та регіональних ТПП, форми заяви, необхідних документів, строків видачі сертифікату тощо, визначено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), який затверджено рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5).

Відповідачем не надано, а матеріали справи не містять підтверджуючих документів про наявність обставин, що звільняють відповідача у справі від відповідальності за невиконання зобов`язання.

Крім того, згідно з приписами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо заперечення відповідача про безпідставність нарахування 3% річних та втрат від інфляції на суму заборгованості з урахуванням податку на додану вартість суд зазначає, що в силу положень чинного податкового законодавства, а також статей 625, 627, 629, 632 ЦК України, нарахування інфляційних втрат та 3 % річних здійснюється на загальну суму заборгованості за договором, навіть за умови, що така заборгованість включає суму ПДВ. При цьому, нараховані на суму ПДВ інфляційні втрати та 3 % річних не включаються до суми ПДВ, визначеної договором, оскільки незалежно від нарахування їх на суму ПДВ становлять відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відтак, доводи відповідача щодо необґрунтованого розрахунку інфляційних втрат та 3% річних на договірну вартість, з врахуванням ПДВ, є безпідставними, оскільки ст. 625 ЦК передбачає стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, виходячи з простроченої суми боргу.

Відповідачем доказів на підтвердження добровільного погашення заявленої до стягнення заборгованості не подано. Відтак, позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м. Київ, вул. Назарівська, будинок 3, код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Хмельницька область, місто Нетішин, вулиця Енергетиків, будинок 20, код 21313677) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем-Інжиніринг" (місто Буча, вулиця Леха Качинського, 3, ідентифікаційний код 30568931) 740476,58 грн. основного боргу, 149948,02 грн. інфляційних втрат, 17649,72 грн. 3% річних, 13621,11 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 10.02.2023р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 4 прим. (всім рек. з пов. про вруч.): 1 - до справи; 2 - позивачу 08292, м. Буча, вул. Леха Качинського, 3, а/с 1082); 3, 4 - відповідачу (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3); підрозділу - 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул.. Енергетиків, 20).

2 - позивачу

3 - відповідачу

4 - представнику відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1