РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2023Справа № 910/12780/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської

міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко"

про стягнення 302.532,17 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

22.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" про стягнення 302.532,17 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору про закупівлю товарів № 3059/ДЗЗ-22 від 26.04.2022 відповідач взяв на себе зобов`язання поставити позивачу товар в обсягах і у строки, визначені замовленням позивача. Позивач направив відповідачу замовлення № 28АУ/05/1у/1/1612 від 17.06.2022 за яким строк поставки товару визначено у період 20.06.2022 - 24.06.2022 та замовлення № 28АУ/05/1у/1/1903 від 08.07.2022 за яким строк поставки товару визначено у період 11.07.2022 - 15.07.2022. Умовами договору встановлено, що у разі відмови від здійснення поставки товару, нездійснення поставки товару, прострочення поставки товару, постачальник сплачує на користь покупця штраф у розмірі 5% від ціни непоставленого товару, а також неустойку в розмірі 0,3% від ціни непоставленого товару за кожний день прострочення. У зв`язку з тим, що відповідачем порушено умови договору та товар не поставлено, позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про сплату штрафних санкцій. Враховуючи викладене та те, що відповідачем не було виконано вимоги викладені позивачем в претензії, останній звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 302.532,17 грн, з яких 62.896,50 грн штрафу та 239.635,67 грн неустойки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 відкрито провадження у справі № 910/12780/22 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 29.11.2022 було 02.12.2022 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 839 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03035, м. Київ, вул. Шаповала Генерала, 2, оф. 111, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 29.11.2022, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 07.12.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 839, а отже відповідач мав подати відзив на позов у строк до 22.12.2022 включно.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 29.11.2022 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2022 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Данко" (відповідач, постачальник) було укладено договір про закупівлю товарів № 3059/ДЗЗ-22 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товари згідно з ДК 021:2015: 44110000-4 Конструкційні матеріали (Суміш асфальтобетонна) (далі - товар), а покупець - прийняти і оплатити товар.

Згідно з п. 1.2 договору найменування товару, кількість, ціна товару зазначені в специфікації (додаток № 1) до цього договору.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором поставку товару не здійснив, у зв`язку з чим позивачем пред`явлено вимогу про стягнення 62.896,50 грн штрафу та 239.635,67 грн неустойки.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 11.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом дії воєнного стану в Україні включно, а в частині грошових зобов`язань - до повного їх виконання.

Відповідно до п. 3.2 договору ціна товару, що поставляється за цим договором, визначається з урахуванням умов поставки, визначених п. 5.4 цього договору, та зазначається у додатку № 1.

Пунктом 5.4 договору визначено, що транспортні послуги по поставці товару на місця відвантаження та інші витрати, що пов`язані з процесом доставки товару на адресу місця відвантаження товару, здійснює постачальник.

Додатком № 1 до договору (Специфікація) встановлено найменування, ціна та кількість товару, який підлягає поставці, а саме: асфальтобетонна суміш дрібнозерниста тип В марка 1; виробник - ТОВ «Київський асфальтобетонний завод № 8», країна - Україна; код УКТЗЕД ; кількість - 600 т; ціна одиниці без ПДВ - 3.882,50 грн; загальна ціна товар без ПДВ - 2.329.500,00 грн, разом з ПДВ 2.795.400,00 грн.

Відповідно до п. 5.1 договору поставка товару здійснюється в об`ємах і у стоки, визначені замовленням покупця, шляхом самовивозу товару, незалежно від погодних умов. В разі крайньої необхідності, за письмовою заявкою покупця, відвантаження товару можливе у вихідні та святкові дні і за будь-яких погодних умов. При неможливості своєчасного відвантаження товару постачальник зобов`язаний попереджати покупця за 3 (три) календарних дні до дати поставки.

Згідно з п. 5.2 договору кількість товару, що підлягає постачанню згідно договору та визначена відповідно до письмового замовлення покупця, може коригуватись залежно від потреб покупця та видатків. Постачальник забезпечує облаштований під`їзд до місця самовивозу товару і здійснює контроль за кількість відвантаженого товару (здійснення завантаження та ведення документації тільки за вагою). Мінімальна партія поставки - необмежена. Кількість замовлень покупця - необмежена. Замовлення направляється покупцем за допомогою технічних засобів зв`язку (електронним листом на електронну адресу постачальника, вказану у розділі ХІІІ цього договору).

Пунктом 13.1 договору для координації дій з виконання цього договору сторони признають відповідальних представників:

Від покупця: ОСОБА_1, тел.: НОМЕР_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3, тел.: НОМЕР_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; (п. 13.1.1 договору)

Від постачальника: ОСОБА_2, тел.: НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 (п. 13.1.2 договору).

Усі повідомлення, будь-яке листування тощо за цим договором (крім направлення повідомлень (документів), які відповідно до умов договору направляються (надаються) засобами електронного зв`язку) будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони письмово оформленні та надіслані відповідним листом (рекомендований лист, цінний лист з описом вкладення, передача листа посильним). У будь-якому разі покупець вважається повідомленим (таким, що отримав документ) з моменту фактичного отримання листа, а постачальник - з моменту направлення покупцем відповідного листа (передання до поштового відділення зв`язку та отримання фіскального чеку; поставлення на копії документа будь-якої відмітки, що свідчить про його отримання постачальником), а у разі направлення покупцем повідомлення/документа засобами електронного зв`язку - з моменту такого направлення (п. 12.6 договору).

В матеріалах справи наявні наступні письмові замовлення позивача на постачання асфальтобетонної суміші

- замовлення № 28АУ/05/1у/1/1612 від 17.06.2022 на відвантаження ґрунту рослинного на період з 20.06.2022 до 24.06.2022 включно; асфальтобетонна суміш дрібнозерниста тип В марка І, у кількості 135,00 т, загальною вартістю 628.965,00 грн з ПДВ;

- замовлення № 28АУ/05/1у/1/1903 від 08.07.2022 на відвантаження суміші асфальтобетонної на період з 11.07.2022 до 15.07.2022 включно; асфальтобетонна суміш дрібнозерниста тип В марка І, у кількості 135,00 т, загальною вартістю 628.965,00 грн з ПДВ.

В підтвердження направлення постачальнику замовлень, покупцем надано скріншоти комп`ютерного екрану, з яких вбачається наступне

- замовлення № 28АУ/05/1у/1/1612 від 17.06.2022 направлено ОСОБА_1 на електронну адресу постачальника - ІНФОРМАЦІЯ_3 17.06.2022 о 10:11 год.;

- замовлення № 28АУ/05/1у/1/1903 від 08.07.2022 направлено ОСОБА_1 на електронну адресу постачальника - ІНФОРМАЦІЯ_3 08.07.2022 о 14:13 год.

Позивачем також подано докази надіслання замовлення № 28АУ/05/1у/1/1612 від 17.06.2022 рекомендованою кореспонденцією № 280 від 17.06.2022, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною та фіскальним чеком від 17.06.2022 за № 280. В якості доказів надіслання замовлення № 28АУ/05/1у/1/1903 від 08.07.2022 позивачем подано список відправлень рекомендованою кореспонденцією від 11.07.2022.

Відповідачем заперечень щодо отримання замовлень позивача на постачання асфальтобетонної суміші не надано.

Згідно до п. 5.3 договору сторони поголили, що відвантаження товару здійснюється на автотранспорт покупця в межах м. Київ зі спеціально обладнаних місць відвантаження товару постачальником за адресами: м. Київ, вул. Ревуцького, 41-А.

На виконання умов договору, позивач 12.07.2022 прибув за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 41-А, проте, позивачу було відмовлено у відвантажені асфальтобетонної суміші, посилаючись на відсутність заявки від Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко», про що складено відповідний акт від 12.07.2022 за підписами представників позивача.

В свою чергу, відповідачем не дотримано вимог п. 5.1 договору та не повідомлено позивача за 3 (три) календарних дні до дати поставки про неможливість своєчасного відвантаження товару.

Будь-яких заперечень відповідача щодо викладених обставин або доказів поставки позивачу товару за замовленнями № 28АУ/05/1у/1/1612 від 17.06.2022 та № 28АУ/05/1у/1/1903 від 08.07.2022 матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З урахуванням вищезазначеного відповідач повинен був поставити товар за замовленням № 28АУ/05/1у/1/1612 від 17.06.2022 в строк до 24.06.2022 включно, а за замовленням № 28АУ/05/1у/1/1903 від 08.07.2022 в строк до 15.07.2022 включно.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 28АУ/05/1у/1/1858 від 06.07.2022, відповідно до якої вимагав сплатити штрафні санкцій за непоставлений товар за замовленням від 17.06.2022 у розмірі 244.108,31 грн та вимагав виконання в натурі взятих на себе зобов`язань за договором.

Відповіді на заявлену позивачем претензію відповідачем не надано.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання щодо поставки товару не здійснив, та є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 7.4 договору у разі відмови від здійснення поставки товару, нездійснення поставки товару, прострочення поставки або недопоставки товару відповідно до умов та строків, передбачених цим договором, постачальник сплачує на користь покупця штраф в розмірі 5% від ціни непоставленого товару або несвоєчасно поставленого товару, а також неустойку в розмірі 0,3% від ціни непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення.

Оскільки мало місце нездійснення поставки продукції, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 62.896,50 грн штрафу та 239.635,67 грн неустойки (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" (03035, м. Київ, вул. Шаповала Генерала, 2, офіс 111, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5, ) 62.896 (шістдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто шість) грн 50 коп. штрафу, 239.635 (двісті тридцять дев`ять тисяч шістсот тридцять п`ять) грн 67 коп. неустойки та 4.537 (чотири тисячі п`ятсот тридцять сім) грн 98 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова