РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.02.2023Справа № 910/10826/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

про визнання додаткової угоди укладеною.

Представники сторін:

від позивача: Вовчук О.Ю., ордер серія АА № 1071810;

від відповідача: Ільмухіна Т.Ф., довіреність № 84 від 23.12.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Північтепломережа» Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про визнання додаткової угоди укладеною.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що необхідність і обов`язковість укладення між сторонами додаткової угоди до Договору постачання природного газу передбачено діючим Договором і нормативним актом.

Також до позовної заяви, Дочірнім підприємством «Північтепломережа» Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» долучено заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить вжити заходів по забезпеченню позову шляхом заборони вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» дій щодо виключення Дочірнього підприємства «Північтепломережа» Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» з Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС, до закінчення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2022 у задоволенні заяви Дочірнього підприємства «Північтепломережа» Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.11.2022.

18.11.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 21.11.2022 представник позивача не з`явився, представник відповідача з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 19.12.2022, яку занесено до протоколу судового засідання.

22.11.2022 представником позивача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

19.12.2022 представником відповідача подано письмові пояснення.

У судове засідання 19.12.2022 представники сторін з`явились.

За результатами судового засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.01.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

20.01.2023 представником позивача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 23.01.2023 представник позивача не з`явився, представник відповідача з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 06.02.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

30.01.2023 представником позивача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 06.02.2023 представники сторін з`явились.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 06.02.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - постачальник, відповідач) та Дочірнім підприємством «Північтепломережа» Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради (далі - споживач, позивач) укладено Договір постачання природного газу № 5642-НГТ-4 (далі - Договір), за умовами якого, постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем для власних потреб, або в якості сировини, а не для перепродажу.

За цим Договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ. Видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України (п. 1.2 та п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 1.4 Договору споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього Договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та оператором газорозподільчої мережі (далі - оператор ГРМ) та присвоєний оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та оператором газотранспортної системи та присвоєний оператором ГТ персональний ЕІС-код (якщо об`єкти споживача безпосередньо признання до газотранспортної мережі).

Згідно з п. 2.1 Договору постачальник передає споживачу на умовах цього Договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з червня 2021 року до червня 2024 року, а саме:

- з червня 2021 року до червня 2022 року в кількості 1476,100 тис.куб.метрів , в тому числі по місяцях згідно з п. 2.1.1 Договору;

- на період з червня 2022 року до червня 2023 року та на період з червня 2023 року до червня 2024 року замовлені обсяги визначаються сторонами окремими додатковими угодами до цього Договору. У випадку, якщо сторони не узгодили замовлені обсяги газу на зазначені періоди та не підписали відповідні додаткові угоди, постачальник має право розірвати Договір в односторонньому порядку. У такому випадку постачальник надсилає рекомендованим листом відповідне письмове повідомлення споживачу про розірвання цього Договору, при цьому Договір буде вважатися розірваним з дати, визначеної постачальником у такому повідомлені;

- загальний обсяг природного газу замовлений споживачем за цим Договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії Договору.

Пунктом 2.4 Договору узгоджено, що перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, у урахуванням умов п. 2.2 Договору щодо порядку визначення та коригування обсягу І (фіксованого та обсягу ІІІ (фіксованого).

Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим Договором.

У відповідності до п. 3.1 Договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно з п. 3.3 Договору постачання (включення споживача до реєстру споживачів постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим Договором здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог пункту 5.1 цього Договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ та відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.

У пункті 4.1 Договору сторонами узгоджено ціну та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором.

За умовами п. 5.1 Договору оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Даний Договір набирає чинності з дати його укладення і діє до 30.06.2024 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору. (п. 13.1 Договору).

Пунктом 13.4 Договору сторони погодили такий порядок внесення змін до цього Договору: усі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього Договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у п. 13.5 та 13.6 цього Договору.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що у зв`язку із закінченням в червні 2022 року обумовленого в п. 2.1.1 періоду постачання природного газу і його обсягу (об`єму), позивач 30.08.2022 направив відповідачу два підписаних позивачем примірники Додаткової угоди до Договору, якою доповнено період постачання червнем - груднем 2022 року, які отримані відповідачем - 05.09.2022, однак станом на 07.10.2022, відповідач підписаний примірник Додаткової угоди, або ж заперечень проти її укладення, позивачу не надав, в зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись з позовом до суду.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає, що споживачів природного газу, враховуючи положення Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, не обмежені у виборі постачальника і вправі укладати договір постачання природного газу з будь-яким ліцензіатом, який вправі здійснювати таку господарську діяльність. Відповідач зазначає, що позивачем не доведено необхідність внесення змін до Договору у судовому порядку, як на підставі ст. 187 ГК України, так і на підставі ст.ст. 651-652 ЦК України. Також відповідач зазначає, що Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки по-перше, Договір укладено шляхом вільного волевиявлення за рік до введення в дію означеного Положення, по-друге, покладає на відповідача обов`язок постачати з 01.09.2022 по 31.03.2023 (включно) природний газ виробника теплової енергії на підставі Договору за цінами та на умовах згідно з додатком. При цьому, відповідач зазначає, що 02.11.2022 позивач звернувся до відповідача з пропозицією (лих вих. № 073) укласти саме новий договір, як це передбачає Положення, однак, оскільки позивач не виконав умови Положення (не уклав договір про договірне списання) та має заборгованість за використаний природний газ за основним договору, у відповідача відсутні правові підстави для укладення договору про постачання природного газу (по ПСО).

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Окрім цього, Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст. 208 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Порядок зміни та розірвання господарських договорів врегульований статтею 188 Господарського кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Отже, частинами 2, 3 статті 188 Господарського кодексу України встановлений порядок проведення сторонами договору переговорів щодо добровільної зміни чи розірвання договору, а частиною 4 цієї статті визначено, що заінтересована сторона може звернутися до суду, якщо виник спір.

За загальним правилом відповідно до частин 1-2 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Згідно з п. 2.1 Договору постачальник передає споживачу на умовах цього Договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з червня 2021 року до червня 2024 року, а саме:

- з червня 2021 року до червня 2022 року в кількості 1476,100 тис.куб.метрів , в тому числі по місяцях згідно з п. 2.1.1 Договору;

- на період з червня 2022 року до червня 2023 року та на період з червня 2023 року до червня 2024 року замовлені обсяги визначаються сторонами окремими додатковими угодами до цього Договору. У випадку, якщо сторони не узгодили замовлені обсяги газу на зазначені періоди та не підписали відповідні додаткові угоди, постачальник має право розірвати Договір в односторонньому порядку. У такому випадку постачальник надсилає рекомендованим листом відповідне письмове повідомлення споживачу про розірвання цього Договору, при цьому Договір буде вважатися розірваним з дати, визначеної постачальником у такому повідомлені;

- загальний обсяг природного газу замовлений споживачем за цим Договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії Договору.

Пунктом 2.4 Договору узгоджено, що перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, у урахуванням умов п. 2.2 Договору щодо порядку визначення та коригування обсягу І (фіксованого та обсягу ІІІ (фіксованого).

Отже, з умов п. 2.1 Договору вбачається, що замовлені обсяги газу на період з з червня 2022 року до червня 2023 року визначаються за погодження обох сторін окремими додатковими угодами до цього Договору, та у випадку відсутності згоди на погодження таких обсягів, зокрема постачальником, останній має право розірвати такий договір в односторонньому порядку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Відповідно до визначення, наведеного у п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Згідно з пунктами 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про ринок природного газу» ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, та за принципами, зокрема, вільної торгівлі природним газом та рівності суб`єктів ринку природного газу незалежно від держави, згідно із законодавством якої вони створені; вільного вибору постачальника природного газу; невтручання держави у функціонування ринку природного газу, крім випадків, коли це необхідно для усунення вад ринку або забезпечення інших загальносуспільних інтересів, за умови що таке втручання здійснюється у мінімально достатній спосіб.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Договір постачання природного газу об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків для забезпечення опалення та постачання гарячої води до квартир співвласників (крім нежитлових приміщень) укладається на весь обсяг споживання природного газу для таких потреб та не може встановлювати різні ціни в межах цього обсягу.

Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що 1. споживач має право, зокрема, на вільний вибір постачальника.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу ІІ Правил постачання природного газу, укладення договору постачання природного газу здійснюється з урахуванням таких вимог: споживач має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким постачальником за умови відсутності простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником, що підтверджується письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або за умови наявності письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Отже, споживачі природного газу, враховуючи положення Закону України «Про ринок природного газу», Правила постачання природного газу, не обмежені у виборі постачальника і вправі укладати договір постачання природного газу з будь-яким ліцензіатом, який вправі здійснювати таку господарську діяльність.

Будь-яких як доказів, так і обставин, які б свідчили про обов`язковість для відповідача укладення спірної додаткової угоди до Договору, позивачем до матеріалів справи не надано та у позові не наведено.

Також позивачем не наведено жодних обставин щодо істотної зміни обставин, які б свідчили про наявність підстав для внесення змін до Договору.

В свою чергу, посилання позивача на приписи ч. 1 ст. 187 ГК України, з огляду на Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам, як на підставу яка свідчить про обов`язковість укладення додаткової угоди, судом відхиляються, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 187 ГК України, якими визначено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам» № 812 від 19.07.2022, затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам, яке визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.

Це Положення застосовується у прозорий та недискримінаційний спосіб і не обмежує права суб`єктів господарювання, що утворені відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, зокрема право на здійснення постачання природного газу споживачам за умови дотримання вимог законодавства; не позбавляє виробників теплової енергії права обирати постачальника природного газу і права придбавати природний газ за цінами, що вільно встановлюються сторонами договору постачання природного газу згідно із Законом України "Про ринок природного газу"; не позбавляє постачальників природного газу, зокрема із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності.

Це Положення покладає такі спеціальні обов`язки на:

- ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" - щодо забезпечення постачання природного газу на умовах, передбачених пунктом 5 цього Положення, за договорами з виробниками теплової енергії, а саме: виробниками теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору, отримують послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води); виробниками теплової енергії - об`єднаннями співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельними (житловими, обслуговуючими) кооперативами, управителями багатоквартирних будинків та суб`єктами господарювання, що використовують природний газ з метою гарячого водопостачання і опалення багатоквартирних будинків; виробниками теплової енергії, що використовують природний газ для виробництва електричної енергії (когенерація); виробниками теплової енергії, управління майном яких здійснюється суб`єктами господарювання, які залучені АРМА відповідно до статті 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", для всіх категорій використання природного газу;

- ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" - щодо забезпечення постачання природного газу споживачам, що є бюджетними установами відповідно до Бюджетного кодексу України, закладам охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладам охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) (далі - бюджетні установи) на умовах, передбачених пунктом 6 цього Положення;

- ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" - щодо забезпечення постачання природного газу споживачам, що є підприємствами, установами, організаціями, на балансі яких перебувають гуртожитки (та/або інші житлові будівлі, у яких постійно або тимчасово проживають побутові споживачі), на умовах, передбачених пунктом 6-1 цього Положення.

- ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" - щодо забезпечення постачання природного газу споживачам, що є бюджетними установами відповідно до Бюджетного кодексу України, закладам охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладам охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) (далі - бюджетні установи) на умовах, передбачених пунктом 6 цього Положення (п. 4 Положення).

Відповідно до п. 1 Додатку до Положення, постачання природного газу виробнику теплової енергії на умовах Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам та цього додатка здійснюється у разі, коли виробник теплової енергії:

1) отримав інформацію про затвердження Мінрегіоном фіксованих обсягів природного газу згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2022 р. № 812 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам" на період з 1 вересня 2022 р. по 31 березня 2023 р. (включно) та надав її ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Вимоги цього підпункту не поширюються на об`єднання співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельні (житлові, обслуговуючі) кооперативи, управителів багатоквартирних будинків, які самостійно визначають фіксований обсяг природного газу, що використовуватиметься для потреб виробництва теплової енергії для потреб опалення та постачання гарячої води населенню;

2) уклав договір постачання природного газу з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" з урахуванням положень цього додатка;

3) уклав у визначений строк договір/додаткову угоду (додатковий договір) про договірне списання з поточних банківських рахунків, на які надходять кошти у вигляді плати за теплову енергію та відповідні комунальні послуги, строком дії до повного виконання зобов`язань виробника теплової енергії за всіма договорами, укладеними з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", яким повинно бути передбачено, що в разі одночасного надходження до банку кількох документів, на підставі яких здійснюється списання грошових коштів, банк списує кошти з рахунка виробника теплової енергії в такій черговості, якщо інше не передбачено законодавством:

у першу чергу списуються грошові кошти на підставі рішення суду для задоволення вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, а також вимог про стягнення аліментів;

у другу чергу списуються грошові кошти на підставі рішення суду для розрахунків щодо виплати вихідної допомоги та оплати праці особам, які працюють за трудовим договором (контрактом), а також виплати за авторським договором;

у третю чергу списуються грошові кошти на підставі інших рішень суду;

у четверту чергу списуються грошові кошти за розрахунковими документами, що передбачають платежі до бюджету і розрахунки виробника теплової енергії з персоналом та пов`язані з ними обов`язкові відрахування, передбачені законодавством;

у п`яту чергу списуються грошові кошти для виконання грошових зобов`язань виробника теплової енергії перед банком у порядку договірного списання;

у шосту чергу списуються грошові кошти для виконання грошових зобов`язань виробника теплової енергії перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за всіма договорами постачання природного газу (у разі надходження до банку більше одного повідомлення договірне списання здійснюється в порядку черговості їх надходження до банку);

у сьому чергу списуються грошові кошти за іншими розрахунковими документами в порядку черговості їх надходження до банку та на підставі інших умов договорів про здійснення договірного списання.

Під час підписання договору про договірне списання сторони зобов`язані використовувати накладення електронного підпису та/або печатки відповідно до вимог законодавства про електронний документообіг та електронні довірчі послуги, сервіси для обміну електронними документами, при цьому електронні копії документів та електронне листування прирівнюється до оригіналів документів (повідомлень).

У разі неналежного виконання обов`язку, передбаченого цим підпунктом, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" має право припинити постачання природного газу виробнику теплової енергії та розірвати з ним договір в односторонньому порядку.

У разі виконання виробником теплової енергії обов`язку, передбаченого підпунктом 3 цього пункту, постачання природного газу такому виробнику теплової енергії здійснюється з 1 числа місяця, в якому виробник теплової енергії виконав зазначені вимоги, якщо інше не передбачено відповідним договором між виробником теплової енергії та товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Отже, з наведеного Положення вбачається, що постачання природного газу відповідачем виробникам теплової енергії в рамках виконання спеціального обов`язку можливе лише шляхом укладення нового договору, з дотримання усіх необхідних умов, а не внесенням змін до вже існуючого Договору, укладеного не в рамках означеного Положення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із Листом вих. № 073 від 02.11.2021 про укладення нового Договору на виконання означеного Положення, до якого також долучив Додаткову угоду про призупинення Договору постачання природного газу № 5642-НГТ-4 від 29.10.2021.

Таким чином, позивачем не наведено норм законодавства, які б передбачали саме обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» укласти з позивачем Додаткову угоду щодо нового обсягу газу до Договору постачання природного газу № 5642-НГТ-4 від 29.10.2021, а відтак - у даному випадку суд виходить із закріпленого в законі принципу вільного волевиявлення сторін на укладення договору та визначення його умов, та з урахуванням необхідності погодження обсягу обома сторонами, що обумовлено сторонами у п. 2.3 Договору, вимоги про визнання укладеною додаткової угоди Договору не підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 20.02.2023.

Суддя О.А. Грєхова