РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.02.2023Справа № 925/867/22
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем-Транс", м. Київ

про стягнення 952 504,00 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.09.2022 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" (позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем-Транс" (відповідач) суми неустойки в розмірі 952 504,00 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 року в частині навантаження та відправки поданих перевізником вагонів в меншій від замовленої кількості.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.11.2022 року справу №925/867/22 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем-Транс" про стягнення 952 504,00 грн було передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2022 року справу №925/867/22 передано на розгляд судді Морозову С.М.

Згідно з п. 1 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 12.12.2022 року позовну заяву прийняти до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлялась ухвала суду від 12.12.2022 року.

Відповідач, згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення №809 та №795 ухвалу суду від 12.12.2022 про відкриття провадження у справі не отримав, у зв`язку з чим конверти було повернуто до Господарського суду міста Києва.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення з відбитком календарного штемпелю про повернення поштового відправлення вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №925/867/22 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020 Акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) на веб-сайті http://uz-cargo.com оприлюднено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом як публічну пропозицію для укладення договору (далі договір).

26.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» (замовник) подало Акціонерному товариству «Українська залізниця» (перевізник) заяву про прийняття у цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №41816844/2020-001 від 26.03.2020, у якій Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» виразило волевиявлення укласти договір у порядку, встановленому статтею 634 Цивільного кодексу України.

26.03.2020 Акціонерне товариство «Українська залізниця» направило Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-41816844/2020-001 від 26.03.2020, у якій Акціонерне товариство «Українська залізниця» засвідчило прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» заяви про прийняття у цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Згідно з умовами договору, його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Договір є публічним договором, за яким перевізник взяв на себе обов`язок здійснювати надання послуг з перевезення залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Пропозиції та зміни до договору приймаються і враховуються відповідно до пунктів 9.3 та 9.4 договору та законодавства (пункт 1.5 договору).

Договір з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція про укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (пункт 1.6 договору).

Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору (пункт 1.7 договору).

Перевізник за результатами розгляду заяви (акцепту), направляє другій стороні у власній інформаційній системі повідомлення з накладенням КЕП: або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення; або про дату укладення договору, присвоєння замовнику коду замовника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача. Код платника є номером договору з замовником (пункт 1.9 договору).

Замовник зобов`язаний надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів (далі - Система планування перевезень) з проставлянням ознаки, що містить умови надання послуг за наявності (пункт 2.1.1 договору).

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше для введення його в дію відповідно до пункту 12.1 договору (пункт 1.10 договору).

Розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов збірника тарифів (пункт 3.1 договору).

Замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні перевізника (крім власних транспортів перевізника, проїзду бригад супроводження транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад), які складаються, зокрема, з плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника (пункт 3.2 договору).

Розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюється: до 30.09.2020 у розмірі визначеному у розділі V Збірника тарифів; з 01.10.2020 визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою: Пвик = (Спл / 24) * tгод * kм, де: Пвик плата за користування власними вагонами перевізника для відповідного типу вагонів; Спл ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу власних вагонів перевізника, грн`іф/вагон за добу визначена у додатку 1-2 до договору; 24 кількість годи у добі; tгод кількість годин користування вагоном перевізника для відповідного типу вагонів; kм коригуючий коефіцієнт, що застосовується до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутної відправки. Коефіцієнт встановлюється перевізником та зазначається у додатку 1-2 договору (пункти 3.4.1, 3.4.2 договору).

Пропозиції замовників до договору направляються перевізнику на адресу філії «Центр транспортної логістики» АТ «Укрзалізниця»: 03038, Україна, м. Київ, вул. Федорова, 32. Такі пропозиції має бути викладено в формі порівняльної таблиці з виділенням пропонованих змін. Пропозиції замовників до договору враховуються при внесенні перевізником змін до його умов одночасно для всіх замовників відповідно до статті 179 Господарського кодексу України, статей 633 та 915 Цивільного кодексу України. Незгода замовника з відхиленням перевізником його пропозицій до договору може бути підставою для розгляду судом вимог замовника про внесення змін в договір в порядку частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, що можуть бути заявлені не пізніше 30-ти днів від дня фактичного відхилення перевізником пропозицій замовника. Внесенню змін до договору передує їх попереднє опублікування для надання можливості замовникам подати пропозиції перевізнику. Зміна розміру провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин не потребує попереднього оприлюднення проекту таких змін, у випадку якщо раніше перевізником було оприлюднено порядок визначення таких ставок, коефіцієнтів, та інших розрахункових величин (пункт 9.3 договору).

Зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням КЕП. Зміни до договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення. Зміни до договору поширюються на всіх осіб, що приєдналися до договору. В окремих випадках, за заявою замовника допускається вступ в дію змін до договору раніше, ніж визначено вище. Якщо замовник не згоден з внесеними перевізником змінами, він має право ініціювати внесення змін до договору в порядку передбаченому пунктом 9.3 договору або з власної ініціативи припинити дію договору у відносинах з ним. Замовлення та/або отримання послуг таІабо їх оплата за договором засвідчує повну згоду замовника з договором та змінами до нього (пункт 9.4 договору).

Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http//uz-cargo.com/ та діє до його припинення (пункт 12.1 договору).

Договір або його окремі умови щодо певних послуг припиняється: за згодою сторін; за ініціативою однієї з сторін. Ініціатива перевізника про припинення договору має бути мотивованою; з підстав визначених законодавством (пункт 12.2 договору).

З ініціативи однієї з сторін договір вважається припиненим (розірваним) у відносинах з нею через 20 днів з моменту направлення протилежній стороні відповідного повідомлення, але не раніше завершення надання всіх послуг, яке розпочато і не завершено, в частині таких послуг (пункт 12.3 договору).

Дію додаткових умов договору може бути припинено в односторонньому порядку шляхом направлення однією стороною іншій стороні повідомлення про припинення. У такому випадку дія відповідного додатку вважається припиненою через 10 днів з дня направлення відповідного інформаційного повідомлення стороною, що ініціювала припинення (пункт 12.4 договору).

Всі правовідносини за цим договором, що розпочалися до дати припинення дії договору регулюються положеннями цього договору до повного здійснення розрахунків (пункт 12.6 договору).

Додатки є невід`ємною частиною договору (пункт 13 договору).

21.07.2020 договір було доповнено додатком 1-8 «Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника» (далі додаток 1-8).

Перевізник надає замовнику послуги з перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника (узгоджена щомісячна кількість вагонів визначеного роду рухомого складу протягом узгодженого сторонами строку надання послуги), надалі в цьому додатку до договору - послуга. Замовник здійснює оплату такої послуги відповідно до умов цього додатку до договору (пункт 2.1 додатку 1-8).

Сторони домовились, що у випадку надання такої послуги, до відповідних відносин застосовуватимуться спеціальні умови цього додатку до договору, які матимуть пріоритет над умовами договору. Умови договору, не визначені цим додатком до договору, застосовуватимуться у частині, що не суперечить цьому додатку до договору (пункт 2.2 додатку 1-8).

Порядок надання послуги сторони за договором визначили у розділі 3 додатку 1-8.

Відповідно до пункту 3.3 додатку 1-8 замовник надає перевізнику через АС «Клієнт-УЗ» замовлення із зазначенням: початку строку надання послуги (дати початку надання послуги - місяць, рік); завершення строку надання послуги (дати кінця надання послуги - місяць, рік); строк надання послуги (кількість місяців дії замовлення); рід рухомого складу; щомісячної кількості замовлених ним під навантаження вагонів перевізника.

Перевізник протягом двох робочих днів з моменту закінчення строку подання замовлення самостійно визначає і погоджує/частково погоджує або не погоджує замовлення, та повідомляє про це замовника шляхом надання відповідного повідомлення за формою відповідно до додатку 2 або додатку 3 до цієї додаткової угоди. Повідомлення про погодження замовлення має містити відомості про: початок строку надання послуги (дату початку надання послуги - місяць, рік); закінчення строку надання послуги (дату кінця надання послуги - місяць, рік); строк надання послуги (кількість місяців дії замовлення); рід рухомого складу; щомісячну кількість власних вагонів перевізника погоджених перевізником для послуги; ставку оплати за використання власного вагону перевізника; нормативну кількість діб (пункт 3.4. та пункт 3.5. додатку 1-8).

Замовник надає перевізнику через АС «Клієнт-УЗ» замовлення, а перевізник самостійно визначає і погоджує або частково погоджує, або не погоджує замовлення, та повідомляє про це замовника шляхом надання відповідного повідомлення (пункти 3.3 та 3.4 додатку 1-8).

Замовник не має права вносити зміни до погодженого перевізником замовлення (пункт 3.6 додатку 1-8).

Про відмову від погодженого замовлення (якщо замовлення погоджено повністю) замовник направляє перевізнику повідомлення (за формою відповідно до додатку 2-15 до договору) не пізніше ніж за три робочих дні до дати скасування та сплачує неустойку, визначену у розділі 7 цього додатку до договору за весь невиконаний строк та обсяг перевезень, зазначений в погодженому замовленні (пункт 3.7 додатку 1-8).

За фактом погодження замовлення, перевізник здійснює резервування передбаченого погодженим замовленням обсягу перевезень для відповідного роду рухомого складу (вагонів) (пункт 3.8 додатку 1-8).

Замовник, у разі невиконання погодженого замовлення в цілому або у випадку навантаження і відправки поданих перевізником під навантаження вагонів у кількості меншій ніж визначено в погодженому замовленні щомісячно, сплачує неустойку в розмірі, який розраховується за формулою: Пн= Спл1 * Кнорм * Кваг3, де:

Пн сума неустойки за невиконання умов додаткової угоди та/або замовлення;

Спл1 ставка плати за використання вагонів перевізника при перевезенні вантажів з узгодженими строками та обсягами, відповідно до погодженого замовлення;

Кнорм показник, який визначається перевізником та публікується в оголошенні. Показник не підлягає коригуванню під час строку дії послуги, що надається відповідно до погодженого замовлення;

Кваг3 кількість вагонів, що недовантажені замовником (пункт 7.2 додатку 1-8).

Умови цього додатку до договору з дня його оприлюднення застосовуються до відносин, які виникли між сторонами за укладеними раніше договорами про надання послуг з додатковими угодами до них про перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника, за їх наявності (пункт 8.1 додатку 1-8).

25.08.2020 відповідач подав позивачу замовлення на отримання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами, а саме замовлення №41816844/2020-0007.

27.08.2020 перевізником повідомлено про погодження замовлення на отримання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами №УЗ-41816844/2020-00008 на наступних умовах: період замовлення з 09.2020 до 08.2021, кількість місяців 12, тип рухомого складу зерновози, щомісячна кількість рухомого складу 233 вагонів, нормативна кількість діб 7, ставка плати за використання вагону перевізника 584,00 грн.

Відповідач розпочав виконання зобов`язання відповідно до умов замовлення та частково навантажив вагони, здійснюючи навантаження вагонів до лютого 2021 року.

У зв`язку із навантаженням відповідачем вагонів, у меншому обсязі ніж погоджено сторонами у замовленні, позивач здійснив нарахування відповідачу неустойки в розмірі 952 504,00 грн за період з 01.08.2021 до 31.08.2021, у зв`язку із невиконанням замовником зобов`язань за замовленням.

Також, в серпні 2021 року позивачем направлялась відповідачу зведена відомость №8, у якій була вказана сума неустойки.

Відповідач вказану зведену відомість отримав, що підтверджується зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №011.

Несплата відповідачем нарахованої позивачем неустойки стала підставою для звернення позивача до суду для її стягнення з відповідача у примусовому порядку.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було укладено публічний договір приєднання - договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом у редакції від 21.07.2020 разом із додатком 1-8 «Умови надання послуги з перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах». Договір за своєю природою поєднує умови договору про перевезення вантажу із договором про надання послуг у частині надання вантажних вагонів для перевезення вантажів.

Частинами 1, 2 статті 633 Цивільного кодексу України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 306 Господарського Кодексу України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього кодексами, законами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Предметом укладеного між сторонами договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних, з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Позивачем погоджено надання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами на період 08.2021, тип рухомого складу зерновози, щомісячна кількість рухомого складу 233 вагонів, нормативна кількість діб 7, ставка плати за використання вагону перевізника 584,00 грн.

Як зазначено вище відповідач погоджуючись на умови, які викладені у додатку 1-8 взяв на себе зобов`язання користуватися послугами позивача протягом серпня 2021 року, замовляючи щомісячну кількість рухомого складу (зерновозів) 233 вагони.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За умовами договору та додатку 1-8 до договору відповідач повинен був замовляти узгоджену кількість вагонів (233), які належать позивачу, щомісячно зі ставкою плати за використання вагону у розмірі 584,00 грн.

Проте, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував та не здійснював замовлення вагонів з погодженим обсягом, внаслідок чого позивачем на підставі пункту 7.2 додатку 1-8 до договору відповідачу було нараховано неустойку у розмірі 952 504,00 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі статтею 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Штрафними санкціями відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з положеннями статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 920 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник за ненадання транспортного засобу для перевезення вантажу, а відправник за ненадання вантажу або невикористання наданого транспортного засобу з інших причин несуть відповідальність, встановлену договором, якщо інше не встановлено транспортними кодексами (статутами).

Відповідальність за навантаження і відправку поданих перевізником під навантаження вагонів у кількості меншій ніж визначено в погодженому замовленні встановлено сторонами у пункті 7.2 додатку 1-8 до договору, відповідного до якого замовник, у разі невиконання погодженого замовлення в цілому або у випадку навантаження і відправки поданих перевізником під навантаження вагонів у кількості меншій ніж визначено в погодженому замовленні щомісячно, сплачує на користь перевізника неустойку в розмірі, який розраховується за формулою: Пн= Спл1 * Кнорм * Кваг3.

Судом встановлено, що у із погодженого обсягу замовлення - 233 вагона, відправлено - 0 вагонів.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань останньому нараховано позивачем неустойку, розмір якої за розрахунком позивача становить: Пн = 584,00 грн * 7 * 233 вагонів = 952 504,00 грн.

Судом перевірений наданий позивачем розрахунок неустойки та встановлено, що заявлена до стягнення сума неустойки обчислена позивачем арифметично правильно, відтак суд вважає, що вимога про його стягнення з відповідача неустойки є обґрунтованою та доведеною.

Суд також зазначає, що відповідно до положень статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з пунктом 1.3 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом первинні документи це документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, зокрема: перевізні документи, зведена відомість, накопичувальна картка, відомість плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, інші.

Згідно з порядком проведення розрахунків за договором не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, перевізник надає замовнику виписку з особового рахунку та зведену відомість для підписання останньої. У зведеній відомості відображається плата за використання вагонів перевізника, а також штрафи, інші платежі, якщо це передбачено договором (пункти 4.6. договору).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зведена відомість у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинним документом, а відтак є належним та допустимим доказом у даній справі.

Отже, враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог та виконання ним своїх зобов`язань, які передбачені договором та додатком 1-8 до договору, у повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідач за власним волевиявленням прийняв на себе ризик невиконання умов замовлення згідно із додатком 1-8 договору, проте усупереч умов додатку 1-8 до договору порушив умови договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом з відповідними змінами і доповненнями, а також замовлень та погоджень цих замовлень, тому позивач правомірно нарахував відповідачу неустойку за навантаження і відправку поданих перевізником під навантаження вагонів у кількості меншій ніж визначено у погодженому замовленні, що свідчить про неналежне виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову в повному обсязі.

Судовий збір позивача у розмірі 14 287,56 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем-Транс" (ідентифікаційний код 41816844, адреса: 02094, м. Київ, пров. Гната Хоткевича, буд. 12, кв. 177) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) суму неустойки в розмірі 952 504,00 грн (дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі п`ятсот чотири гривни 00 копійок) та суму судового збору в розмірі 14 287,56 грн (чотринадцять тисяч двісті вісімдесят сім гривень 56 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. МОРОЗОВ