ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" лютого 2023 р. Справа№ 873/27/22

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Владимиренко С.В.

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.

за участю представників:

від позивача: не з`явились,

від відповідача: Шаповаленко Р.О.,

від приватного виконавця: Мельниченко К.П. (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу Фізичної особи-підприємця Бровкіна Андрія Миколайовича про визнання протиправним та скасування постанов приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича

у справі № 873/27/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер»

до Фізичної особи-підприємця Бровкіна Андрія Миколайовича

про стягнення заборгованості та грошових коштів, нарахованих у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2022 у справі №873/22/22, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 31.08.2022, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.05.2022 у третейській справі №1/22 задоволено. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.05.2022 у третейській справі №1/22 видати накази наступного змісту:

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Бровкіна Андрія Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» суму заборгованості та грошових коштів, нарахованих у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за Договором поставки товару №67/21/ЦО від 02.03.2021, Договором поставки товару №73/20/ЦО від 13.03.2020, Договором №33 поставки товару від 19.03.2018 у загальній сумі 10 766 142,92 грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Бровкіна Андрія Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» третейський збір у розмірі 25 500,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Бровкіна Андрія Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» 1 240,00 грн судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

На виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2022 та на виконання додаткової постанови Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №873/27/22 Північним апеляційним господарським судом 18.10.2022 та 15.11.2022 видано накази.

31.01.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла скарга про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця, за якою заявник просить суд визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко Костянтина Павловича, а саме:

- постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №70382029 від 18.11.2022 про стягнення з ФОП Бровкіна А.М. третейського збору у розмірі 25 500,00 грн;

- постанову серії ВП №70382029 від 18.11.2022 про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 69,00 грн;

- постанову серії ВП №70382029 від 18.11.2022 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2 550,00 грн;

- постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №70382034 від 18.11.2022 про стягнення з ФОП Бровкіна А.М. судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у розмірі 1 240,00 грн;

- постанову серії ВП №70382034 від 18.11.2022 про стягнення з ФОП Бровкіна А.М. основної винагороди у розмірі 124,00 грн;

- постанову серії ВП №70382034 від 18.11.2022 про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 69,00 грн;

- постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №70382032 від 18.11.2022 про стягнення з ФОП Бровкіна А.М. витрат на професійну правничу професійну допомогу у розмірі 6 000,00 грн;

- постанову серії ВП №70382032 від 18.11.2022 про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 69,00 грн;

- постанову серії ВП №70382032 від 18.11.2022 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 124,00 грн;

- постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №70375975 від 18.11.2022 про стягнення з ФОП Бровкіна А.М. суми заборгованості та грошових коштів нарахованих у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за Договором поставки товару №73/20/ЦО від 13.03.2021, Договором поставки №33 від 19.03.2018 у загальній сумі 10 766 142,92 грн;

- постанову серії ВП №70375975 від 18.11.2022 про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 483,00 грн;

- постанову серії ВП №70375975 від 18.11.2022 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 1 076 614,29 грн;

- постанову серії ВП №70375975 від 18.11.2022 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якою об`єднано виконавчі провадження №70382029, №70382034, №70382032, №70375975 у зведене виконавче провадження №70382037;

- постанову серії ВП №70375975 від 18.11.2022 про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 11 879 461,21 грн;

- постанову серії ВП №70375975 від 21.11.2022 про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 11 879 461,21 грн;

- постанову серії ВП №70375975 від 21.11.2022 про накладення арешту на грошові кошти Бровкіна Андрія Миколайовича, що містяться на відкритих рахунках в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 11 879 461,21 грн;

- постанову серії ВП №70415447 від 24.11.2022 про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу №873/22/22 від 15.11.2022 про стягнення з ФОП Бровкіна А.М. витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 125,00 грн;

- постанову серії ВП №70415447 від 24.11.2022 про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 69,00 грн;

- постанову серії ВП №70415447 від 24.11.2022 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 1 412,50 грн;

- постанову серії ВП №70415447 від 24.11.2022 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №70382037.

Обгрунтовуючи скаргу заявник посилається на порушення приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII), оскільки місце реєстрації та знаходження майна боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Мельниченко Костянтин Павлович здійснює свою діяльність, згідно відомостей у Єдиному реєстрі приватних виконавців України останній здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, тоді як відповідач та його майно в іншому виконавчому окрузі.

Щодо наявності рахунків у боржника в АТ «Ощадбанк» та АТ «Райффайзен Банк», які зареєстровані у м. Київ, то рахунки не є майном у розумінні чинного законодавства.

Крім того, як вказує заявник, арештоване майно, загальною вартістю 1 345 000,00 грн, перебуває у заставі ТОВ «СІЕЙТІ» за Договором застави від 05.03.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 поновлено Фізичній особі - підприємцю Бровкіну Андрію Миколайовичу процесуальний строк для подання скарги про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця у справі № 873/27/22. Прийнято до розгляду скаргу Фізичної особи-підприємця Бровкіна Андрія Миколайовича про визнання протиправним та скасування постанов приватного виконавця у справі № 873/27/22. Справу №873/27/22 за скаргою Фізичної особи-підприємця Бровкіна Андрія Миколайовича про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця призначено до розгляду на 15.02.2023 о 09 год. 20 хв..

15.02.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 16.02.2023 до 10 год. 00хв.

Позивач своїх представників в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом доставки ухвали в його електронний кабінет.

Відповідно до ч.6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту ГПК України) адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Згідно ч.ч. 3, 6, 8 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

З 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі у добровільному порядку. На що також звертає увагу учасників процесу Верховний Суд у своїх ухвалах від 12.10.2022 у справі №910/14311/21, від 12.10.2022 у справі №910/14469/21, від 12.10.2022 у справі №922/2017/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Представник скаржника у судовому засіданні 16.02.2023 підтримав вимоги та доводи своєї скарги, просив суд її задовольнити, визнати протиправними та скасування постанов приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича при виконанні судових наказів у даній справі.

Приватний виконавець Мельниченко Костянтин Павлович заперечив проти скарги відповідача та просив суд відмовити у її задоволенні.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку доводи та вимоги скарги відповідача, заслухавши пояснення скаржника та приватного виконавця, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги відповідача.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно із ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами 1, 2 ст. 24 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.02.2016 №1403-VIII (далі по тексту - Закон №1403-VIII) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України.

У повідомлені про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно із ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону №1403-VIII Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України.

У Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Доступ до інформації Єдиного реєстру приватних виконавців України є безоплатним, здійснюється цілодобово і без обмежень на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із забезпеченням можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування інформації без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів (ч. 5 ст. 23 Закону №1403-VIII.

Відповідно до ст. 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу.

Приватний виконавець, за умови відсутності незакінчених виконавчих проваджень, має право змінити виконавчий округ. Зміна виконавчого округу відбувається шляхом повідомлення Міністерства юстиції України про новий виконавчий округ та внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

У разі зміни приватним виконавцем виконавчого округу в повідомленні про зміну виконавчого округу обов`язково зазначається інформація про офіс приватного виконавця у новому виконавчому окрузі.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру приватних виконавців України (сайт розміщення https://erpv.minjust.gov.ua/#/search-private-performer зазначено, що виконавчий округ приватного виконавця Мельниченко К.П. є м. Київ.

Відповідно до вимог п. 1 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі по тексту - Інструкція) примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 3 Закону.

Згідно з п. 3 розділу ІІІ Інструкції заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - УНЗР) стягувача - фізичної особи (за наявності); спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Передбачена цією нормою необхідність стягувача додати до заяви докази місцезнаходження майна боржника обумовлена необхідністю обґрунтування та доведення стягувачем виконавцю такого критерію як місцезнаходження майна боржника та лише в ракурсі того, що майно боржника знаходиться на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця. Зазначена норма передбачає надання стягувачем лише доказів місцезнаходження майна боржника на цій території, а не доказів фактичної наявності майна боржника у місцезнаходженні такого майна.

Зазначена норма Інструкції (у разі, якщо стягувач в якості майна боржника зазначає грошові кошти) не може тлумачитися як така, що передбачає обов`язок стягувача додавати до заяви про примусове виконання рішення докази фактичної наявності грошових коштів на банківських рахунках боржника, оскільки у разі такого її тлумачення (застосування) ця норма суперечила б статті 60 та пункту 1 частини першої статті 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», за змістом яких відомості про банківські рахунки клієнтів, фінансово-економічний стан клієнтів є банківською таємницею, забезпечення збереження якої є обов`язком банку, зокрема шляхом обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю. Аналіз наведених норм Закону України «Про банки і банківську діяльність» свідчить про те, що стягувач, який не входить до кола осіб, які мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю, та не є особою, якій відповідно до частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк може розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, обмежений у можливостях надати органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю відомості про стан рахунків боржника у банках. Таке тлумачення цієї норми Інструкції також суперечить частині перші статті 19 Конституції України, за змістом якої ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

З огляду на викладене стягувач, звертаючись до виконавця із заявою про примусове виконання рішення має довести саме обставини знаходження майна боржника на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця, надати (додати до заяви) докази місцезнаходження майна боржника на цій території, а не докази фактичної наявності майна боржника у місцезнаходженні такого майна.

Наприклад, у разі посилання стягувача на наявність у боржника грошових коштів на рахунках у банківських установах, стягувач, який обмежений в отриманні інформації, що є банківською таємницею, має надати наявні у нього докази існування таких рахунків боржника, докази, з яких йому стало відомо про такі існуючі рахунки боржника (ділова переписка, правочини, первинні, розрахункові документи тощо). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі №905/64/15.

Судом встановлено, що до заяви про відкриття виконавчого провадження та примусового виконання судового наказу стягувач надав приватному виконавцю Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.09.2020 та платіжне доручення №8 від 16.12.2021 на підтвердження наявності у боржника - ФОП Бровкіна А.М. (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), відкритого рахунку у АТ «Райффайзен Банк Аваль», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, 9.

У відповідності до ст.ст. 13, 18, 26, 36, 48 Закону №1404-VIII виконавець вчиняє виконавчі дії (здійснює перевірку майнового стану боржника та/або його майна) при здійсненні виконавчого провадження лише після прийняття виконавчого документу до виконання та після відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст.ст. 60, 61 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею; банки та Національний банк України зобов`язані забезпечувати збереження банківської таємниці. Тоді як порядок розкриття банками банківської таємниці передбачено статтю 62 зазначеного Закону.

Вищезазначене спростовує доводи скаржника про неправомірність відкриття приватним виконавцем Мельниченко К.П. виконавчого провадження відносно боржника - ФОП Бровкіна А.М. при виконанні наказів у даній справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону №1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Положеннями ст. 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з ч. 7 ст. 31 Закону №1403-VIII приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до п. 2 розділу VI Інструкції витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно відповідача виконавець проводить арешт і встановлює тільки ті обмеження, і тільки щодо того майна, які визначені судом у виконавчому документі. Тобто, виконавець не має права здійснювати будь-які інші заходи, ніж ті що встановлені у виконавчому документі.

У п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII заначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника.

Статтею 56 Закону №1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону №1404-VIII для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі (ч. 3 ст. 51 Закону №1404-VIII ).

На підставі ст.ст. 18, 51 вказаного Закону приватний виконавець звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙТІ» із повідомленням від 08.12.2022 №1855 про звернення стягнення на майно боржника, за яким просив останнього надати інформацію про розмір заборгованості боржника - ОСОБА_1 на користь заставодержателя ТОВ «СІЕЙТІ» та розглянути питання щодо можливості надання письмової згоди заставодержателя про звернення стягнення на майно: Причеп ГКБ 817, заводський номер НОМЕР_2 , номерний знак: НОМЕР_3 , рік випуску: 1982; Трактор колісний К-701, заводський номер НОМЕР_4 , номер двигуна: НОМЕР_5 , номерний знак: НОМЕР_6 , рік випуску: 2020; Трактор колісний МТЗ-82.1.26, заводський номер НОМЕР_7 , номер двигуна: НОМЕР_8 , номерний знак: НОМЕР_9 , рік випуску 2016; ЗИЛ, модель: 131D, категорія: ВАНТАЖНИЙ, колір зелений, рік виробництва: 1977, номер шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 , VIN / номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_12 , які перебувають у заставі ТОВ «СЕТАМ» і належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , в частині подальшої реалізації майна у виконавчому провадженні, в порядку встановленому законодавством, через ДТ «СЕТАМ» з можливістю першочергового задоволення фінансових вимог ТОВ «СІЕЙТІ» до ОСОБА_1 .

Також, 08.12.2022 приватний виконавець звернувся до ОСОБА_2 із повідомленням від 08.12.2022 №1854 про звернення стягнення на майно боржника, за яким просив останнього надати інформацію про розмір заборгованості боржника - ОСОБА_1 на користь заставодержателя ОСОБА_2 та розглянути питання щодо можливості надання письмової згоди заставодержателя про звернення стягнення на майно: трактор колісний БЕЛАРУС-82.1, реєстраційний номер майна: НОМЕР_13 , рік випуску: 2018; комбайн зернозбиральний, номер об`єкта: НОМЕР_15, реєстраційний номер майна: НОМЕР_14 , рік випуску: 2001, які перебувають у заставі у ОСОБА_2 і належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , в частині подальшої реалізації майна у виконавчому провадженні, в порядку встановленому законодавством, через ДТ «СЕТАМ» з можливістю першочергового задоволення фінансових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

Зазначене свідчить про дотримання приватним виконавцем вимог Закону №1404-VIII при накладенні арешту на майно боржника, яке перебуває у заставі, оскільки згідно ч. 1 ст. 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в арешті, вилучені (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. При цьому, приватним виконавцем дії щодо звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем, не були вчинені.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги Фізичної особи-підприємця Бровкіна Андрія Миколайовича про визнання протиправним та скасування постанов приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича.

Керуючись ст. ст. 234, 235, розділом VI Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця Бровкіна Андрія Миколайовича про визнання протиправним та скасування постанов приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича у справі №873/27/22.

2. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 17.02.2023.

Суддя С.В. Владимиренко