ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"08" лютого 2023 р. м. Київ Справа № 911/1837/21
Суддя Грабець С.Ю., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Бісквітний комплекс Рошен про ухвалення додаткового рішення у справі
за первісним позовом виконавчого комітету Бориспільської міської ради
до товариства з обмеженою відповідальністю Бісквітний комплекс Рошен
про визнання додаткової угоди укладеною,
за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Бісквітний комплекс Рошен
до виконавчого комітету Бориспільської міської ради
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Бориспільської міської ради,
про визнання додаткової угоди укладеною в редакції позивача за зустрічним позовом,
за участю представника (за первісним позовом):
позивача: Волошиної Ю.Г. (розпорядження №96 від 15.02.2021 року);
відповідача: не з`явився;
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (за зустрічним позовом): не з`явився,
рішенням Господарського суду Київської області від 09.02.2022 року в первісному позові виконавчого комітету Бориспільської міської ради (далі позивач за первісним позовом) до товариства з обмеженою відповідальністю Бісквітний комплекс Рошен (далі відповідач за первісним позовом) про визнання додаткової угоди укладеною відмовлено повністю, зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю Бісквітний комплекс Рошен до виконавчого комітету Бориспільської міської ради про визнання додаткової угоди укладеною в редакції позивача за зустрічним позовом задоволений частково.

16 лютого 2022 року на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача за первісним позовом надійшла заява від 14.02.2022 року про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року заяву прийнято судом та призначено до розгляду на 23 лютого 2022 року.

У судове засідання представники позивача за первісним позовом, відповідача за первісним позовом та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (за зустрічним позовом) не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 23.02.2022 року судове засідання відкладено на 23 березня 2022 року.

24 лютого 2022 року Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 в Україні введено воєнний стан та запроваджено здійснення встановлених Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходів, у зв`язку з чим, вищевказане судове засідання не відбулось.

22 квітня 2022 року на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача за первісним позовом надійшли заперечення на заяву про відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 21.06.2022 року розгляд заяви призначено на 13 липня 2022 року.

Представники позивача за первісним позовом, відповідача за первісним позовом та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (за зустрічним позовом), у судове засідання не з`явились.

Судом встановлено, що у зв`язку із надходженням апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 09.02.2022 року, матеріали справи №911/1837/21 направлені до Північного апеляційного господарського суду, що підтверджується супровідним листом від 31.05.2022 року, тому розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю Бісквітний комплекс Рошен про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат відкладено до повернення матеріалів справи з Північного апеляційного господарського суду, про що постановлена ухвала суду від 13.07.2022 року.

Північним апеляційним господарським судом матеріали справи №911/1837/21 повернуті до Господарського суду Київської області.

Ухвалою суду від 12.01.2022 року розгляд заяви призначено на 08 лютого 2023 року.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом просила суд у задоволенні заяви представника відповідача за первісним позовом про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 198 662,16 грн. відмовити повністю.

Представники відповідача за первісним позовом та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (за зустрічним позовом), у судове засідання не з`явились.

Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну допомогу відбувається в наступній послідовності:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну допомогу, що підлягають розподілу (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України);

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, при визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати, на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір, - обґрунтованим (рішення в справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що 21 липня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю Бісквітний комплекс Рошен (далі клієнт) та адвокатським об`єднанням "Ел Сі Еф" (далі адвокатське об`єднання) був укладений договір про надання правової допомоги №25-К/20 (далі договір), відповідно до умов якого клієнт доручив, а адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У якості доказів надання юридичних послуг та понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 198 662,16 грн. адвокатом Савченко О.О. до матеріалів справи долучені: копія договору про надання правової допомоги №25-К/20 від 21.07.2020 року; копія додаткової угоди №2 від 26.07.2021 року до договору про надання правової допомоги №25-К/20 від 21.07.2020 року; копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги, серії АІ №1137755, від 27.07.2021 року; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серії КС №6184/10, від 30.08.2017 року; копія акту приймання передачі наданих послуг №22 від 11.02.2022 року; копія платіжного доручення №5928 від 28.09.2021 року, на суму 64 859,28 грн.

Як вбачається з акту приймання передачі наданих послуг №22 від 11.02.2022 року, відповідачу за первісним позовом були надані наступні юридичні послуги:

- вивчення та аналіз позовної заяви виконавчого комітету Бориспільської міської ради у справі №911/1837/21 та доданих матеріалів, збір та аналіз матеріалів, що стосуються предмету спору, вироблення та погодження з клієнтом правової позиції, визначення та погодження матеріалів, необхідних для подання до суду в якості доказів на підтвердження правової позиції у справі;

- підготовка, оформлення та подання до суду відзиву на позовну заяву у справі №911/1837/21;

- підготовка, оформлення та подання до суду зустрічної позовної заяви у справі №911/1837/21;

- вивчення та аналіз відзиву виконавчого комітету Бориспільської міської ради на зустрічну позовну заяву;

- підготовка, оформлення та подання до суду відповіді на відзив виконавчого комітету Бориспільської міської ради на зустрічну позовну заяву;

- підготовка, оформлення та подання до суду на різних етапах розгляду справи: заяви про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (Бориспільської міської ради); двох клопотань про надання додаткового строку на подання доказів; трьох клопотань про долучення доказів до матеріалів справи; заяви про зміну предмету зустрічного позову;

- усні консультації з правових та організаційних питань, пов`язаних із розглядом спору, збором, оформленням та поданням доказів в ході розгляду справи;

- безпосереднє представництво інтересів клієнта адвокатом у судових засіданнях 04.08.2021 року, 18.08.2021 року, 29.09.2021 року, 03.11.2021 року, 24.11.2021 року, 15.12.2021 року, 12.01.2022 року та 09.02.2022 року.

Разом з цим, відповідно до ч. 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Судом встановлено, що представником відповідача за первісним позовом у зустрічній позовній заяві був зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 115 000,00 грн. Проте, як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача за первісним позовом у заяві від 14.02.2022 року про ухвалення додаткового рішення, сума витрат на професійну правничу допомогу складала 198 662,16 грн., що є істотним перевищенням суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, подана представником відповідача за первісним позовом заява від 14.02.2022 року про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом 198 662,16 грн. витрат на професійну правничу допомогу не містить жодних пояснень щодо істотного перевищення суми, заявленої в орієнтовному розрахунку, а також підтвердження неможливості передбачення таких витрат на час подання попереднього розрахунку.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи, забезпечує дотримання принципу змагальності, сприяє обізнаності іншої сторони про приблизну суму судових витрат, яка може бути покладена на неї за результатами розгляду справи, надає можливість іншій стороні підготуватися до спростування чи доведення неспівмірності судових витрат, остаточний розмір яких, проте, може визначатись та доводитись в процесі розгляду справи та не відповідати розміру, вказаному у попередньому розрахунку.

Відповідність фактичного розміру судових витрат розміру, вказаному у попередньому розрахунку, забезпечує додержання принципів рівності сторін перед законом та судом та диспозитивності судового процесу. Так, з огляду на очікуваний розмір судових витрат, сторона може відповідним чином коригувати свою позицію у справі щодо визнання позову, укладення мирової угоди, врегулювання спору за участю судді тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Представник відповідача за первісним позовом доказів, що підтверджували б неможливість передбачити суму витрат на професійну правничу допомогу на час подання попереднього розрахунку, не подав, тому заява представника відповідача за первісним позовом в частині перевищення суми судових витрат, заявлених у попередньому розрахунку, задоволенню судом не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 року).

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів" від 27.10.1993 року).

Згідно з ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, не дотримані вимоги стосовно співмірності зі складністю виконаної роботи, її обсягом та часом, витраченим на їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача за первісним позовом були подані заперечення на заяву про відшкодування судових витрат, в яких він послався на те, що вищевказана сума є неспівмірною із складністю розгляду справи, тому просив суд у задоволенні заяви представника відповідача за первісним позовом про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 198 662,16 грн. відмовити повністю.

Разом з цим, судом встановлено, що розмір заявлених відповідачем за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу у попередньому розрахунку є розумним та виправданим, враховуючи обставини цієї справи, її складність, обсяг наданої адвокатом відповідача за первісним позовом правової допомоги.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, заява відповідача за первісним позовом про стягнення з позивача за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, а саме в сумі 115 000,00 грн.

Керуючись ст. 59 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 1, ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", п. 12 ч. 3 ст. 2, ч. 4 ст. 11, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13, ст. 16, ст. 123, ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 126, ч. 5, ч. 8 ст. 129, ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити частково заяву товариства з обмеженою відповідальністю Бісквітний комплекс Рошен про ухвалення додаткового рішення.

Стягнути з виконавчого комітету Бориспільської міської ради (08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок 72, ідентифікаційний код 33003375) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Бісквітний комплекс Рошен (08304, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Привокзальна, будинок 82, ідентифікаційний код 34717491) 115 000,00 грн. (сто п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовити в іншій частині заяви.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 13.02.2023 року.

Суддя С. Грабець