ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2023 р. м. Житомир Справа № 906/69/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Соловей Л.А.,

розглядаючи заяву ОСОБА_1 від 15.02.2023 про забезпечення позову у справі №906/69/23

за позовом: ОСОБА_1 (м.Новоград-Волинський Житомирської області)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Логіст Інвест" (м.Звягель Житомирської області

2. ОСОБА_2 (м.Звягель Житомирської області

3. ОСОБА_3 (смт.Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області)

про визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі, акту приймання-передачі частки, витребування з володіння частки в статутному капіталі, скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Господарського суду Житомирської області, згідно з яким просить:

- визнати недійсним договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ "Трейд Логіст Інвест", укладений 04.11.2022 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського нотаріального округу Житомирської області Качан В. О. за р. №5452 та акт прийому-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Трейд Логіст Інвест", укладений 04.11.2022 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , засвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського нотаріального округу Житомирської області Качан В. О. за р. №5453, №5454;

- витребувати з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частку в статутному капіталі ТОВ "Трейд Логіст Інвест" у розмірі 30% статутного капіталу ТОВ "Трейд Логіст Інвест" загальною вартістю 300000,0 грн;

- скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, 05.11.2022, 10:13:16, 004001849, зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, ОСОБА_4 , Новоград-Волинська державна нотаріальна контора.

Ухвалою від 20.01.2023 Господарський суд Житомирської області (суддя Вельмакіна Т.М.) прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання суду на 16.02.2023.

15.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить суд вжити наступні заходи забезпечення позову:

- до набрання законної сили рішенням суду у справі заборонити ОСОБА_2 в будь-який спосіб відчужувати частку в статутному капіталі ТОВ "Трейд Логіст Інвест" в розмірі 30% вiд статутного капіталу товариства;

- до набрання законної сили рішенням суду у справі заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо виходу з товариства, виділу в натурі належної йому частки як учасника ТОВ "Трейд Логіст Інвест";

- до набрання законної сили рішенням суду у справі заборонити суб`єктам державної реєстрації, у тому числi, державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, якi здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким iншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії відносно/щодо ТОВ "Трейд Логіст Інвест" щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток засновників/учасників товариства, крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили;

- до набрання законної сили рішенням суду у справі накласти арешт на корпоративні права ТОВ "Трейд Логіст Інвест", а саме, на частку ОСОБА_2 у розмірі 300000,00грн, що становить 30% в статутному капіталі ТОВ "Трейд Логіст Інвест".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному складу суду від 15.02.2023 заяву про забезпечення позову у справі №906/69/23 передано на розгляд судді Вельмакіній Т.М.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Житомирської області від 15.02.2023 №5/2023, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Вельмакіної Т.М. призначено повторний автоматизований розподіл заяви про забезпечення позову у справі №906/69/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2023, матеріали заяви про забезпечення позову у справі №906/69/23 передано судді Соловей Л.А.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 15.02.2023, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За п.п.1, 2, 4, 10 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.3 ст.137 ГПК України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.10 ст.137 ГПК України, заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч.11 ст.137 ГПК України).

Так, предметом даного позову є вимоги позивача немайнового та майнового характеру про визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ "Трейд Логіст Інвест", укладеного 04.11.2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , акту прийому-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Трейд Логіст Інвест", укладеного 04.11.2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; витребування з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частки в статутному капіталі ТОВ "Трейд Логіст Інвест" у розмірі 30% статутного капіталу ТОВ "Трейд Логіст Інвест" загальною вартістю 300000,00грн; скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, 05.11.2022, 10:13:16, 004001849, зміна складу засновників (учасників).

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, остання ґрунтується на доводах заявника, що ОСОБА_2 набув у власність частку в статутному капіталі ТОВ "Трейд Логіст Інвест" на підставі договору дарування, який позивачка оспорює в судовому порядку з підстав його недійсності, посилаючись на те, що на час укладення правочину відповідні корпоративні права належали на праві власності ОСОБА_1 , а не ОСОБА_3 . Разом з тим, ОСОБА_2 не позбавлений можливості в будь-який момент до винесення судом рішення по даній справі, відчужити або в будь-який інший спосіб позбутися зареєстрованих за ним корпоративних прав в ТОВ "Трейд Логіст Інвест" в тому числі шляхом виходу з товарситва, що призведе до виникнення необхідності для позивача в подальшому повторно звернутися до суду для належного захисту своїх прав. 19.01.2023 за заявою ОСОБА_5 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено заборону вчинення будь-яких нотаріальних дій відчуження нерухомого майна ТОВ "Трейд Логіст Інвест" до виділу в натурі належної ОСОБА_5 частки як учаснику.

На думку заявниці, вказані обставини свідчать, що ОСОБА_5 фактично не зацікавлений в участі ТОВ у "Трейд Логіст Інвест", натомість має намір в подальшому позбутися зареєстрованої за ним частки - шляхом її відчуження третім особам, або виділу в натурі. У разі прийняття ОСОБА_5 рішення про вихід з товариства (до прийняття кінцевого рішення судом по даній справі), останнє буде змушене оплатити йому вартість частки або передати майно товариства.

Натомість, тимчасова заборона суду відчуження ОСОБА_2 частки в статутному капіталі товариства може належним чином забезпечити захист прав позивача в межах одного цього судового провадження. При цьому, встановлення судом заборони ОСОБА_2 приймати конкретне (визначене судом) рішення безпосередньо та прямо стосуються предмета спору, а відтак такий захід є адекватним та співмірним позовним вимогам.

Вважає, що заборона суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії відносно частки ОСОБА_2 у товаристві логічно обумовлена забороною ОСОБА_2 приймати відповідні рішення. При цьому, заборона державним реєстраторам вносити визначені судом зміни до реєстру також є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності самого товариства, тобто вжиття заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання ймовірним порушенням корпоративних прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Суд враховує, що при розгляді поданої заяви має досліджуватися обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, а також питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Водночас суд бере до уваги, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" та постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.76-78 ГПК України).

Варто зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому, суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності (постанови Верховного Суду від 25.01.2021 у справі №902/775/20, від 27.01.2021 у справі №910/3480/20).

Однак, будь яких доказів стосовно того, що ОСОБА_2 на час подання заяви про забезпечення позову вже вчиняє чи має намір вчинити будь-які дії щодо відчуження отриманої на підставі договору дарування частки, заявником не подано. При цьому, у самій заяві про забезпечення позову, ОСОБА_1 вказує, що вжиття спірних заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання і м о в і р н и м порушенням корпоративних прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Крім того, доводи заявниці, що на підставі заяви ОСОБА_5 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено заборону вчинення будь-яких нотаріальних дій відчуження нерухомого майна ТОВ "Трейд Логіст Інвест", також не свідчать про наявність наміру у ОСОБА_5 вчинити будь-які дії щодо відчуження отриманої на підставі договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ "Трейд Логіст Інвест".

Відповідно до наданих позивачкою матеріалів вбачається, що останні не містять будь-яких чітких, конкретних, об`єктивних доказів на підтвердження факту реальної загрози вчинення відповідачем-2 будь-яких дій, спрямованих на відчуження корпоративних прав.

Також слід звернути увагу, що саме під час розгляду справи судом буде досліджуватися питання щодо наявності правових підстав для визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ "Трейд Логіст Інвест", укладеного 04.11.2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , недійсним.

Водночас, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

За вказаного, суд дійшов висновку, що заявницею не підтверджено підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, а доводи останньої ґрунтуються виключно на її припущеннях та сумнівах щодо можливої недобросовісної поведінки відповідача-2 та не доведені доказами на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, відтак заявник не довів, що невжиття заходів забезпечення позову може будь-яким чином ускладнити чи унеможливити захист прав чи законних інтересів держави.

У відповідності до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статей 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 від 15.02.2023 про забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на відповідні докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності обраного ним забезпечення позову. Заявником не підтверджено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За вказаного, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивачки щодо необхідності вжиття заявлених ним заходів, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви.

При цьому, відхиляючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто, на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 15.02.2023 про забезпечення позову у справі №906/69/23 відмовити.

Ухвала набрала законної сили 17.02.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст.ст.256, 257 ГПК України.

Суддя Соловей Л.А.
Друк: 1 - у справу; 2 - позивачу (рек.);3-5 - відповідачам.