ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"07" лютого 2023 р. м. Київ Справа № 911/1890/22

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промисловий концерн «Вітязь»
простягнення 2260870,34 грн.
за участю представників:

сторін:не з`явились
встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промисловий концерн «Вітязь» (далі відповідач) про стягнення 2260870,34 грн., з яких 1894981,33 грн. основний борг, 43709,66 грн. інфляційні втрати, 18236,57 грн. 3 % річних, 303942,78 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 19.04.2021 № 20/04 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у встановлений договором строк.

На адресу Господарського суду Київської області від Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» надійшла заява (вх. № суду 438/23 від 10.01.2022) про відмову від позову, в якій позивач зазначає, що після відкриття провадження у справі відповідач добровільно задовольнив позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт», у зв`язку з чим просить суд прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі.

Представники сторін в судовому засіданні призначене на 07.02.2023 не з`явились.

Розглянувши подану заяву (вх. № суду 438/23 від 10.01.2022) про відмову від позову разом з матеріалами справи в сукупності суд зазначає таке.

Одним із основних принципів господарського судочинства, закріплених у ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, є принцип диспозитивності.

Диспозитивність господарського судочинства передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Подавши заяву про відмову від позову позивач по суті не зацікавлений в розгляді його позовних вимог до відповідача після пред`явлення позову.

Частиною 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (п. 2 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи обставини справи, а також те, що подана позивачем заява про відмову від позову не суперечить діючому законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає її та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України закриває провадження у справі.

Частиною 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

У відповідності до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 1, 3 ст. 191, п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 231, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Прийняти відмову Приватного акціонерного товариства «Київській річковий порт» від позову.

2. Закрити провадження у справі № 911/1890/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промисловий концерн «Вітязь» про стягнення 2260870,34 грн., з яких 1894981,33 грн. основний борг, 43709,66 грн. інфляційні втрати, 18236,57 грн. 3 % річних, 303942,78 грн. пеня.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк