СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

17 лютого 2023 року м. Харків Справа № 905/379/21

Східний апеляційний господарський суд у складі судді: Плахова О.В.,

без виклику сторін, розглянувши заяву фізичної особи ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області про відвід судді Східного апеляційного господарського суду Терещенко О.І. від розгляду справи №905/379/21 (вх.№ 1764 ел.2733 від 13.02.2023р.)

за апеляційною скаргою фізичної особи ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області (вх. №139 Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 07.12.2022р. (повний текст складено 15.12.2022р., суддя О.В. Чернова) та на додаткове рішення від 20.12.2022р. (суддя О.В. Чернова) у справі №905/379/21

за позовом: фізичної особи ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області,

до 1-го відповідача: Приватного АТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча",м. Маріуполь Донецької області,

до 2-го відповідача: Барленко ЛТД (BARLENСO LTD), Нікосія, Кіпр,

про визнання рішення наглядової ради №313 від 14.03.2018 недійсним, визнання правочину недійсним та витребування акцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», Барленко ЛТД (BARLENСO LTD), Нікосія, Кіпр та Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», м. Київ про визнання публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 недійсною, визнання рішення наглядової ради №313 від 14.03.2018 недійсним та зобов`язання вчинити певні дії.

30.04.2021р. позивачем подано до господарського суду Донецької області заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, яка фактично є заявою про зміну предмета позову, сформувавши позовні вимоги в такій редакції:

- визнати недійсним рішення Наглядової Ради Приватного акціонерного товариства «Маріупольскьий металургійний комбінат імені Ілліча» від 14.03.2018 №313 про затвердження ринкової вартості однієї простої акції комбінату в розмірі 0,08грн;

- визнати недійсною публічну безвідкличну вимогу від 19.03.2018 про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольскьий металургійний комбінат імені Ілліча»;

- витребувати у Компанії BARLENCO LTD (Барленко ЛТД) акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» у кількості 134335шт. простих акцій на користь позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.11.2022р. клопотання Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про закриття провадження у справі в частині відповідача 3 задоволено; закрито провадження у справі №905/379/21 в частині відповідача 3 - Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк».

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.12.2022р. у справі №905/379/21 відмовлено в задоволенні позову.

Додатковим рішенням господарського суду Донецької області від 20.12.2022р. у справі №905/379/21 частково задоволено заяву представника Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» б/н від 12.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення; стягнуто з Фізичної особи ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» судові витрати на проведення експертизи у розмірі 20078,37грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18306,00 грн.

Фізична особа ОСОБА_1 з рішенням суду та додатковим рішенням суду не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 07.12.2022р. у справі №905/379/21 та прийняти нове рішення, про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним правочину щодо зобов`язання акціонера Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» ОСОБА_1 продати належні їх акції на вимогу Компанії BARLENCO LTD (Барленко ЛТД) відповідно до публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018р. про придбання всіх акцій у всіх власників акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

У випадку визнання правомірними аргументів позивача щодо застосування ч.2 ст.5 та ч.3 ст.255 Господарського процесуального кодексу України, задовольнити позов в редакції: стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та фізичної особи ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 доплату 326434,05грн. за акції Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» у зв`язку із заниженням ціни їх викупу на підставі публічної безвідкличної вимоги від 22.03.2018р. про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», суму 3% річних внаслідок недоплати за акції - 44491,00грн., інфляційні - 180240,72грн., всього - 551615,77грн.

Скасувати додаткове рішення господарського суду Донецької області від 20.12.2022р. у справі №905/379/21 та відмовити у стягненні заявлених судових витрат повністю; стягнути з 1-го відповідача судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду для розгляду справи №905/379/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Сгара Е.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2023р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 09.02.2023р.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення господарського суду Донецької області від 07.12.2022р. та додаткове рішення господарського суду Донецької області від 20.12.2022р. у справі №905/379/21; встановлено учасникам справи строк до 20.02.2023р. включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду для розгляду справи №905/379/21, у зв`язку з відпусткою судді члена колегії Сгари Е.В. для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Терещенко О.І.

13.02.2023р. апелянтом - фізичною особою ОСОБА_1 подано до апеляційного господарського суду заяву про відвід судді Східного апеляційного господарського суду Терещенко О.І. від розгляду справи №905/379/21.

Вказана заява обґрунтована тим, що суддя Терещенко О.І. зокрема приймала участь у розгляді справи №905/1926/18 за позовом ОСОБА_3 (акціонера) до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» та BARLENKO LTD, про стягнення збитків у сумі 3931620,00грн.

Так, ухвалою господарського суду Донецької області від 01.07.2021р. у справі №905/1926/18 призначена експертиза та зупинено провадження у справі; проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На цю ухвалу відповідач за справою №905/1926/18 в особі свого представника подав апеляційну скаргу.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.08.2021р. у справі №905/1926/18 у складі колегії суддів: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Ільїн О.В. апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» - адвоката Гінінгера А.А. задоволено частково; змінено ухвалу господарського суду Донецької області від 01.07.2021р. у справі №905/1926/18 в частині визначення експертної установи; проведення судової економічної експертизи у справі №905/1926/18 доручено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» замість визначеного ухвалою господарського суду Донецької області від 01.07.2021р. у справі №905/1926/18 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Апелянт зазначає, що відповідно до змісту постанови Східного апеляційного господарського суду від 30.08.2021р. у справі №905/1926/18, зміна експертної установи мотивована, на його думку тим, що при її визначенні господарський суд першої інстанції нібито порушив принцип закріплення за експертними установами регіональних зон обслуговування, хоча наказом Міністерства юстиції України від 05.04.2021р. №1253/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.04.2021р. за №452/36074 "Про внесення змін до деяких нормативно - правових актів з питань судово - експертної діяльності", тобто, на момент прийняття ухвали господарського суду Донецької області від 01.07.2021р., таке зональне закріплення за експертними установами було скасоване.

Крім того, апелянт у своїй заяві про відвід, посилається на наступне:

- проігноровано інтерес позивача при розгляді справи №905/1926/18, який прямо заявляв про недовіру до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України;

- питання про зміну експертної установи при розгляді справи №905/1926/18 в апеляційній скарзі не ставилось, жодного обговорення з цього приводу у судовому засіданні не було, навіть попри те, що у відзиві на апеляційну скаргу позивач прямо вказував на те, що апріорі не довіряє як експертній установі Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса;

- самостійний вихід суддів за межі апеляційної скарги є дуже рідким явищем;

- посилається також на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 14.01.2019р. у справі №643/4546/17;

- вважає, що навіть у період дії п.1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, призначення експертної установи було дискреційним повноваженням виключно суду першої інстанції і не вважалось порушенням закону при відступленні від принципів зонального закріплення експертних установ; з урахуванням норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні";

- відзначає, що з урахуванням норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", стандарт достовірності у системі доказування замінений на стандарт вірогідності (ст. 79 ГПК України).

Вказане, на думку апелянта, може свідчити про явну упередженість судді Терещенко О.І. вже при розгляді справи №905/379/21, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням принципів 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, є підставою для відводу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2023р. визнано необґрунтованою заяву представника ОСОБА_1 , від 11.02.2023р. про відвід судді Терещенко О.І. в розгляді справи №905/379/21; заяву представника ОСОБА_1 від 11.02.2023р. про відвід судді Терещенко О.І. в розгляді справи №905/379/21 та матеріали справи №905/379/21 для вирішення питання про відвід згідно до частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2023р., для розгляду заяви про відвід призначено суддю Плахова О.В.

Розглянувши вищевказану заяву про відвід, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007р. суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Суд керується частиною 1 статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя колегії об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006р. сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Згідно із частиною 1, 3 статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р., №2453-VI, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява № 4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачені обставини, які не допускають повторну участь судді у розгляді справи.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Зі змісту заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відвід судді Східного апеляційного господарського суду Терещенко О.І. від розгляду справи №905/379/21 вбачається, що фактично заявник не погоджується з процесуальними діями судді при розгляді іншої справи №905/1926/18.

Суд зазначає, що в силу приписів частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Отже, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

А тому доводи заявника щодо необхідності відводу судді саме з підстав незгоди з його правовою позицією прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявників не влаштовує.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 02.02.2023р. у справі №927/734/21, від 31.01.2022р. у справі №910/8589/21, від 17.10.2022р. у справі №873/214/21.

Таким чином, незгода заявника з судовим рішенням за участі судді Терещенко О.І., в якій суддя висловив свою правову позицію, не може бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, доказів проявлення зазначеним суддею саме необ`єктивності чи упередженості при ухваленні таких судових рішень на користь однієї з сторін.

Інших обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості та об`єктивності судді ним не зазначено.

Відтак, обставини наведені у заяві про відвід судді Терещенко О.І. жодним чином не свідчать про його необ`єктивність чи упередженість, а всі доводи, що викладені у заяві про відвід є виключно незгодою скаржника із процесуальними діями судді при розгляді іншої справи №905/1926/18.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що твердження викладені в заяві про відвід колегії суддів є необґрунтованими, недоведеними, вчинені на припущеннях і мають суб`єктивний характер. Доказів у підтвердження обставин, що свідчили б про заінтересованість даної колегії суддів у результаті розгляду справи або інших процесуальних підстав для відводу колегії суддів заявником не надано та у заяві про відвід - не доведено.

За таких обставин, заява про відвід судді є необґрунтованою та безпідставною у зв`язку з чим - задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви фізичної особи ОСОБА_1 заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відвід судді Східного апеляційного господарського суду Терещенко О.І. від розгляду справи №905/379/21 (вх.№ 764 ел.2733 від 13.02.2023р.).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Плахов