РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023Справа № 910/13243/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Груп Інвест»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкерман Україна»

про стягнення 186 594,32 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МС Груп Інвест» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкерман Україна» про стягнення 186 594,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору транспортного експедирування № 18/0321 від 18.03.2021 у частині повної оплати вартості отриманих послуг, з огляду на що просить суд стягнути 186 594,32 грн, з яких: 133 200,00 грн основного боргу, 3 246,93 грн 3% річних, 29 727,35 грн інфляційних втрат та 20 420,14 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 позовну заяву залишено без руху.

07.12.2022 через «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

20.12.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

26.12.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «МС Груп Інвест» (позивач, експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкерман Україна» (відповідач, замовник) укладено Договір транспортного експедирування № 18/0321 від 18.03.2021 (Договір) відповідно до п. 1.1. якого на умовах, передбачених цим Договором, Експедитор зобов`язується виконати (надати) або організувати виконання (надання) визначених цим Договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, а саме надати Замовнику послуги з перевезення та/або організації перевезення вантажу (надалі - «вантаж»), що визначені в Заявках до цього Договору, автомобільним транспортом (надалі - «Автопослуги»), а Замовник зобов`язується здійснити оплату Автопослуг. наданих Експедитором, у розмірі, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

Відповідно до п. 1.6.Договору товарно-транспортні накладні (далі - «ТТН») та акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які підтверджують належне надання Експедитором Автопослуг, складаються відповідно до умов, погоджених сторонами в Заявці.

Згідно п. 5.7. Договору доказом виконання зобов`язань Експедитора за Договором щодо кожного конкретного перевезення є ТТН (товарно-транспортна накладна) з відміткою про отримання вантажу, підписана Замовником, Експедитором та вантажоодержувачем (якщо останній є відмінним від Замовника) або вантажовідправником (якщо останній є відмінним від Замовника), про що свідчать підписи уповноважених осіб Сторін на ТТН. Підтвердженням належного виконання (надання) послуг Експедитором є підписання Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який має бути підписаний та переданий Сторонами протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати закінчення перевезення або, за наявності заперечень Замовника, такі заперечення проти підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) мають бути надані Експедитору протягом 5 робочих днів з дати отримання від Експедитора Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Надані Експедитором Автопослуги, Замовник оплачує за ціною (в т.ч. ПДВ 20%), яка зазначається та погоджується Сторонами в Заявці. Вартість Автопослуг (розмір плати Експедитору) зазначається в Заявці та Акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та підлягає оплаті Замовником в порядку, передбаченому цим Договором, після отримання підтвердження про відсутність простроченої реєстрації зведених податкових накладних у відповідності до ст. 6.4. цього Договору. Загальна ціна Договору становить суму грошових коштів, зазначених у всіх Актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Сторони досягли згоди про те, що ціна, погоджена Сторонами в Заявці, включає в себе вартість витрат, які несе Експедитор в інтересах Замовника в цілях виконання Договору, в тому числі, але не виключно, витрат, пов`язаних із залученням третіх осіб до надання Автопослуг (п.6.1. Договору).

За умовами п. 6.3. Договору замовник зобов`язаний оплатити Експедитору належним чином надані Автопослуги на підставі цього Договору протягом 21 (двадцяти одного) робочого дня з дати підписання Сторонами Акту приймання- передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно до п. 8.1. Договору Строк дії (термін виконання) Договору: цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін та діє до 31 грудня 2022 року включно, але в будь-якому випадку до виконання Сторонами усіх своїх зобов`язань за Договором у повному обсязі.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором перевезення.

Як передбачено ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з приписами ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту при значення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що Замовником надано Експедитору заявки на транспортне перевезення №126 від 18.12.2021 на суму 12 500,00 грн, №120 від 20.12.2021 на суму 6 500,00 грн, №122 від 20.12.2021 на суму 6 500,00 грн, №118 від 23.12.2021 на суму 10 800,00 грн, №121 від 21.12.2021 на суму 9 500,00 грн, №119 від 24.12.2021 на суму 9 500,00 грн, №124 від 28.12.2021 на суму 9 500,00 грн, №127 від 28.12.2021 на суму 16 000,00 грн, №123 від 29.12.2021 на суму 12 500,00 грн, №125 від 30.12.2021 на суму 9 500,00 грн, №1 від 11.01.2022 на суму 7 000,00 грн, №2 від 18.01.2022 на суму 7 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Замовником передавався Експедитору вантаж, що підтверджується наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними за період грудень 2021 - січень 2022 року.

Експедитором надано, а Замовником отримано послуги загальною вартістю 243 200,00 грн, що підтверджується Актами надання послуг №477 від 02.12.2021 на суму 9 500,00 грн, №478 від 02.12.2021 на суму 8 500,00 грн, №479 від 07.12.2021 на суму 9 500,00 грн, №483 від 08.12.2021 на суму 12 500,00 грн, №484 від 08.12.2021 на суму 5 500,00 грн, №485 від 08.12.2021 на суму 4 500,00 грн, №490 від 11.12.2021 на суму 12 500,00 грн, №491 від 14.12.2021 на суму 9 500,00 грн, №494 від 17.12.2021 на суму 13 400,00 грн, №495 від 17.12.2021 на суму 15 000,00 грн, №510 від 18.12.2021 на суму 12 500,00 грн, №509 від 20.12.2021 на суму 6 500,00 грн, №512 від 20.12.2021 на суму 6 500,00 грн, №511 від 22.12.2021 на суму 10 800,00 грн, №516 від 23.12.2021 на суму 9 500,00 грн, №518 від 24.12.2021 на суму 9 500,00 грн, №519 від 28.12.2021 на суму 9 500,00 грн, №517 від 29.12.2021 на суму 16 000,00 грн, №532 від 0.12.2021 на суму 12 500,00 грн, №538 від 30.12.2021 на суму 9 500,00 грн, №1 від 11.01.2022 на суму 7 000,00 грн, №15 від 18.01.2022 на суму 7 000,00 грн, №23 від 26.01.2022 на суму 7 500,00 грн, №25 від 27.01.2022 на суму 7 000,00 грн, №76 від 24.02.2022 на суму 11 500,00 грн.

Замовником сплачено Експедитору за період з 07.12.2021 по 22.02.2022 всього разом 312 200,00 грн з призначенням платежу: «Оплата за перевезення вантажів та транспортно-експедиційне обслуговування Договір №18/0321 від 18.03.2021, у т.ч. ПДВ 20%», що підтверджується фільтрованою банківською випискою за період з 01.01.2021 по 28.11.2022. При цьому, частина коштів надійшла на покриття заборгованості за період до 01.12.2021 у розмірі 202 200,00 грн.

Також, сторонами підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.12.2021 - 09.05.2022 за Договором 18/0321 від 18.03.2021 згідно якого кінцеве сальдо (борг замовника) складає 133 200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору транспортного експедирування № 18/0321 від 18.03.2021 у частині повної оплати вартості отриманих послуг, з огляду на що просить суд стягнути 186 594,32 грн, з яких: 133 200,00 грн основного боргу, 3 246,93 грн 3% річних, 29 727,35 грн інфляційних втрат та 20 420,04 грн пені.

Відповідач у відзиві заперечує проти задоволення позову, оскільки до позовної заяви позивачем не додано заявок на перевезення; не надано доказів на підтвердження повноважень головного бухгалтера Петрів А.З. підписувати первинні документи від імені Замовника; позивачем протиправно нараховано інфляційні втрати, 3% та пеню починаючи з 24.02.2022 по 30.11.2022, оскільки банк відповідача (ПАТ «Банк Восток») припинив здійснення видаткових операцій.

До відповіді на відзив позивачем додано копії заявок на перевезення за період грудень 2021 - січень 2022 року та копію довіреності на підтвердження повноважень головного бухгалтера відповідача Петрів А.З. на підписання первинних документів. Також у відповіді на відзив, позивачем зазначено, що відповідачем не надано довіреності на головного бухгалтера відповідача Петрів А.З. на 2022 рік, водночас відповідачем не надано доказів відсутності таких повноважень у Петрів А.З. у 2022 році при тому, що акти наданих послуг скріплені печаткою відповідача. Також позивачем зазначено, що відповідач не повідомляв позивача про неможливість виконання ним договірних зобов`язань через настання обставин непереборної сили у порядку, визначеному п.9.2. Договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між ТОВ «МС Груп Інвест» та ТОВ «Інкерман Україна» укладено Договір транспортного експедирування № 18/0321 від 18.03.2021 відповідно до п. 1.1. якого на умовах, передбачених цим Договором, Експедитор зобов`язується виконати (надати) або організувати виконання (надання) визначених цим Договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, а саме надати Замовнику послуги з перевезення та/або організації перевезення вантажу (надалі - «вантаж»), що визначені в Заявках до цього Договору, автомобільним транспортом (надалі - «Автопослуги»), а Замовник зобов`язується здійснити оплату Автопослуг. наданих Експедитором, у розмірі, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

Також, судом було встановлено, що Експедитором надано, а Замовником отримано послуги загальною вартістю 243 200,00 грн, що підтверджується Актами надання послуг за період з 02.12.2022 по 24.02.2022, та що Замовником сплачено Експедитору 312 200,00 грн, 202 200,00 грн з яких пішло на покриття заборгованості за період до 01.12.2021.

Відповідач у відзиві зазначено, що позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував повноваження Петрів А. З. на підписання будь-яких первинних документів, в тому числі, актів надання послуг, актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Позивачем до відповіді на відзив додано Довіреність №1 від 01.01.2021.

За змістом Довіреності №1 від 01.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкерман Україна» в особі директора Горкун Г.В., яка діє на підставі статуту, цією довіреністю уповноважила Петрів А.З. на оформлення та підписання від імені ТОВ «Інкерман Україна» актів виконаних робіт (послуг), інших первинних документів які складаються на виконання договорів перевезення автомобільним транспортом, замовником за якими є ТОВ «Інкерман Україна». Довіреність видана без права передоручення строком на один рік і дійсна по 31.12.2021.

Таким чином, акти надання послуг за період з 02.12.2021 по 30.12.2021 підписані представником відповідача на підставі довіреності №1 від 01.01.2021.

Стосовно актів надання послуг за 2022 рік, які підписані головним бухгалтером ТОВ «Інкерман Україна» Петрів А.З. та скріплені печаткою ТОВ «Інкерман Україна», слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено обов`язку позивача встановлювати обсяг повноважень підписанта первинних документів відповідача.

При цьому, Відповідачем не заперечуються обставини щодо отримання ним товару, який перевозився Позивачем за Договором.

З огляду на викладене, судом приймаються у якості належних та допустимих доказів Акти надання послуг №1 від 11.01.2022 на суму 7 000,00 грн, №15 від 18.01.2022 на суму 7 000,00 грн, №23 від 26.01.2022 на суму 7 500,00 грн, №25 від 27.01.2022 на суму 7 000,00 грн, №76 від 24.02.2022 на суму 11 500,00 грн.

Крім цього, судом встановлено, що між сторонами підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.12.2021 - 09.05.2022 за Договором 18/0321 від 18.03.2021.

Зазначений акт скріплено підписом директора позивача та підписом головного бухгалтера відповідача, а також відтисками печаток ТОВ «МС Груп Інвест» та ТОВ «Інкерман Україна».

З акту вбачається, що він містить посилання на первинні документів, за якими здійснювалися операції між сторонами (наприклад: оплата 11965 від 22.02.2022 кредит 25 000,00; у свою чергу з фільтрованої виписки за період з 01.01.2021 по 28.11.2022 вбачається, що 22.02.2022 відповідачем сплачено позивачу 25 000,00 грн за документом №11965; продаж 02.12.2021 дебет 9 500, у свою чергу в матеріалах справи міститься Акт надання послуг №477 від 02.12.2021 на суму 9 500,00 грн).

З акту вбачається, що позивачем продано відповідачу товарів та послуг на суму 445 400,00 грн (початкове сальдо складає 202 200,00 + обороти за період 243 200,00), а відповідачем оплачено позивачу з 07.12.2021 по 22.02.2022 312 200,00, відтак кінцеве сальдо складає 133 200,00 грн (445 400,00 грн - 312 200,00 грн).

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відтак, суд, враховуючи п. 6.3. Договору, дійшов висновку, що строк оплати отриманих послуг настав.

Відповідач не заперечує факту прийняття наданих позивачем послуг згідно актів за період 2021 - 2022 роки та наявності заборгованості згідно акту звірки.

Разом з тим, у матеріалах справи № 910/13243/22 наявні докази сплати 312 200,00 грн, доказів сплати 133 200,00 грн основного боргу матеріали справи не містять.

Відтак, оскільки, відповідачем не надано доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 133 200,00 грн, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 133 200,00 грн, а відтак, задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідач заперечує проти стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені з огляду на наявність обставин непереборної сили, зумовлених зупиненням здійснення банком ПАТ «Банк Восток» видаткових операцій.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Пунктом 15 постанови Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками юридичних осіб, кінцевим бенефіціарними власниками яких є резидентами російської федерації.

Відповідно до п. 9.2 Договору сторони не несуть відповідальність за цим Договором, якщо порушення його умов сталося внаслідок обставин непереборної сили, а саме: надзвичайних ситуацій у регіоні, природних аномалій, воєнних дій, страйків, актів державних органів, які робили неможливим виконання зобов`язань за цим Договором. Належним підтвердженням таких обставин є свідоцтво ТПП України про настання обставин форс-мажору. Сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за Договором, зобов`язана сповістити в письмовій формі іншу Сторону про настання й припинення вищевказаних обставин, не пізніше трьох днів з моменту їх настання. У випадку не повідомлення іншої Сторони у встановлені строки про настання обставин непереборної сили та/або не надання належного підтвердження їх настання протягом 30 календарних днів, Сторона втрачає право посилатись на такі обставини як на підставу звільнення від відповідальності, та зобов`язаний компенсувати витрати, передбачені п. 7.1 Договору.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять повідомлення відповідачем позивача в письмовій формі про настання обставин непереборної сили.

Поряд з цим, суд зауважує, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17 та від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

Суд зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості розрахуватись з позивачем за надані послуги за договором до прийняття постанови Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022.

При цьому, суд звертає увагу, що за своєю правовою природою 3% річних та інфляційні втрати, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає в отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові та у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Відтак, суд відхиляє доводи відповідача про протиправність нарахування позивачем 3% річних, інфляційних втрат та пені через наявність обставин непереборної сили.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3 246,93 грн 3% річних та 29 727,35 грн інфляційних втрат.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає, що визначені позивачем періоди нарахування є обґрунтованими, а розрахунок арифметично правильним, відтак, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 29 727,35 грн та 3% річних у розмірі 3 246,93 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем, також, заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 20 420,04 грн.

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п. 7.3. Договору за несвоєчасну сплату Автопослуг Замовник зобов`язаний сплатити Експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення виконання зобов`язання, від суми заборгованості, за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє Замовника від виконання обов`язків у натурі. Експедитор зобов`язується відшкодувати Замовникові санкції (неустойку, штраф, пеню), сплачені останнім третій особі або особам в результаті невиконання, несвоєчасного або іншим чином неналежного виконання Експедитором своїх обов`язків за цим Договором.

Перевіривши розрахунки пені, судом встановлено, що вказані розрахунки здійснено правильно, визначені Позивачем періодом нарахування є обґрунтованими, а вимоги про стягнення пені у сумі 20 420,04 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкерман Україна» (04050, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 12-А, офіс 7; ідентифікаційний код: 39169035) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Груп Інвест» (03148, місто Київ, вул. Верховинця Василя, будинок 12; ідентифікаційний код: 43980599) 133 200 (сто тридцять три тисячі двісті) грн 00 коп. основного боргу, 29 727 (двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять сім) грн 35 коп. інфляційних втрат, 3 246 (три тисячі двісті сорок шість) грн 93 коп. 3% річних, 20 420 (двадцять тисяч чотириста двадцять) грн 04 коп. пені та 2 798 (дві тисячі сімсот дев`яносто вісім) грн 91 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева