ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" лютого 2023 р. Cправа №902/786/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", м.Вінниця

до фізичної особи-підприємця Андрушко Інни Іванівни, м.Вінниця

про стягнення 39826,97 грн заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії,

представник позивача: не з`явився;

представник відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2022 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" з вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Андрушко Інни Іванівни 39826,97 грн заборгованості за спожиту теплову енергію згідно Договору купівлі-продажу теплової енергії №127 від 01.04.2021 за період з січня 2022 року по червень 2022 року.

Ухвалою суду від 31.08.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/786/22, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11.10.2022.

11.10.2022 судове засідання у справі №902/786/22 не відбулося у зв`язку з масштабною та тривалою повітряною тривогою, а також загрозою ракетних ударів по всій території України.

Ухвалою суду від 17.10.2022 постановлено перейти від розгляду справи №902/786/22 за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 15.11.2022.

Ухвалою суду від 15.11.2022 відкладено підготовче судове засідання у справі №902/786/22 до 15.12.2022.

Під час слухання справи, 15.12.2022, представник позивача просив суд закрити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 15.12.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу для судового розгляду по суті на 07.02.2023.

На визначену судом дату (07.02.2023) представники позивача та відповідача не з`явились.

07.02.2023 до суду надійшла заява представника позивача Коренюк М.В. про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги позивач підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач правом участі у судовому засіданні 07.02.2023 також не скористався.

При цьому ухвали суду, у т.р. ухвала суду від 15.12.2022, була направлена йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження (вул.Вінницька, буд.4, с.Агрономічне, Вінницька область, 23227), що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як і раніше надіслані судом ухвали, повернулась до суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 74, 75, т.1).

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Суд враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 13.01.2023 у справі №922/4209/21, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Враховуючи викладене, а також те, що інші засоби зв`язку суду не відомі, є достатні підстави вважати, що судом вжито належних заходів до повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи.

Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідно до вимог статті 242 ГПК України сторони були належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

За результатами судового засідання 07.02.2023 судом ухвалено рішення у справі.

З огляду на відсутність сторін, після виходу з нарадчої кімнати, судом долучено вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

01.04.2021 між Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (далі по тексту також - постачальник) та фізичною особою-підприємцем Андрушко Інною Іванівною (далі по тексту також - споживач) укладено Договір № 127 закупівлі-продажу теплової енергії (далі по тексту також - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується продавати та постачати споживачеві товар, зазначений у пункті 1.2. Договору, а саме теплову енергію для потреб опалення, а споживач - прийняти і оплатити товар в порядку і строки згідно з цим Договором.

Найменування товару - теплова енергія для потреб опалення (далі - Товар). Товар за цим Договором постачається Споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу теплоносія. Одиницею виміру теплової енергії є 1 Гкал (п. 1.2. Договору).

Згідно із п. 7.1. Договору розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності, відповідно до Додатку №2 цього Договору. Проводяться виключно в грошовій формі згідно з діючими тарифами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п. 7.2. Договору Споживач щомісячно, протягом року, вносить плату за приєднане навантаження, визначене в Додатку №1 до Договору, та окремо сплачує за спожиту теплову енергію на підставі показів приладів обліку, або за їх відсутності, розрахункового, відповідно до теплового навантаження. У разі зміни тарифів та порядку розрахунків нові тарифи і порядок розрахунків є обов`язковим для Сторін з моменту введення їх в дію.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 7.3. Договору).

За змістом п. 7.5. Договору розрахунки по Договору виконуються в наступному порядку:

- Споживач сплачує 70 відсотків вартості від обсягу теплової енергії, який передбачений на наступний розрахунковий період.

- Остаточні розрахунки за спожиту теплову енергію Споживач проводить до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

По закінченню розрахункового періоду, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, Споживач повинен отримати загальний рахунок на оплату теплової енергії, спожитої у розрахунковому місяці та плати за приєднане навантаження, акт здачі-прийняття виконаних робіт в двох примірниках для підписання, після чого один примірник акту повернути Постачальнику у 5-ти денний термін. Не отримання Споживачем рахунку не звільняє останнього від обов`язку оплати по цьому Договору (п.7.6. Договору).

Пунктом 7.7. Договору сторони погодили, що у разі не підписання акту здачі-прийняття виконаних робіт Споживачем, без надання Постачальнику викладених в письмовій формі обґрунтованих заперечень по акту або неповернення Споживачем підписаного акту здачі-прийняття виконаних робіт у 5-ти денний термін, акт вважається визнаний споживачем та є доказом кількості спожитої Споживачем у розрахунковому місяці теплової енергії належної якості.

Цей Договір набуває чинності з 01 квітня 2021 року та діє до 31 грудня 2021 року. В частині розрахунків Договір діє до повного їх проведення. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії, про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.п. 12.1., 12.4. Договору).

Як слідує з матеріалів справи, а саме наданих суду дублікатів, позивачем на виконання умов Договору оформлено акти здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) за січня по червень 2022 року, а саме:

- за січень 2022 року - акт від 31.01.2022 на суму 22192,02 грн в дублікаті;

- за лютий 2022 року - акт від 28.02.2022 на суму 19258,62 грн в дублікаті;

- за березень 2022 року - акт від 31.03.2022 на суму 14319,25 грн в дублікаті;

- за квітень 2022 року - акт від 30.04.2022 на суму 1750,04 грн. в дублікаті;

- за травень 2022 року - акт від 31.05.2022 на суму 1153,52 грн. в дублікаті;

- за червень 2022 року - акт від 30.06.2022 на суму 1153,52 грн. в дублікаті.

При цьому такі акти направлялися позивачем відповідачу, що підтверджується змістом описів вкладень до цінних листів, а також Реєстрами отриманих рахунків, актів здачі-прийняття виконаних робіт та актів звірки за квітень - грудень 2021 року. При цьому відповідач обопільно підписаних актів не повернув.

Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.12.2020 №2634 погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" та підтверджується, що приміщення відповідача технічно підведене до мереж позивача.

Заборгованість відповідача за період січень - червень 2022 року за послуги з продажу та постачання теплової енергії становить 39826,97 грн, що підтверджується випискою з журналу нарахувань і оплати за період січень - липень 2022 року по особовому рахунку № 127. яку здійснено на підставі Актів здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) та з врахуванням оплат відповідача на загальну суму 27 032,19 грн, що відповідно до умов Договору погашає заборгованість попереднього періоду, до січня 2022 року.

Отже, судом встановлено, що сума основного боргу становить 39826,97 грн.

Несплата відповідачем зазначеної вартості спожитої теплової енергії слугувала підставою для звернення Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" із даним позовом до суду.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Проаналізувавши укладений між позивачем та відповідачем Договір закупівлі-продажу теплової енергії № 127 від 01.04.2021, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу з елементами договору про надання послуг (змішаний договір).

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).

В силу приписів ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За умовами ч. 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Пунктом 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показань вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Пункт 40 Правил користування тепловою енергією передбачає, що споживач зобов`язаний дотримуватися вимог договору, а саме вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки матеріали справи містять ряд актів здачі-прийняття виконаних робіт в дублікаті, що не містять підпису зі сторони відповідача, суд бере до уваги, що за умовами пунктів 7.6., 7.7. Договору передбачено, що по закінченню розрахункового періоду, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, Споживач повинен отримати загальний рахунок на оплату теплової енергії, спожитої у розрахунковому місяці та плати за приєднане навантаження, акт здачі-прийняття виконаних робіт в двох примірниках для підписання, після чого один примірник акту повернути Постачальнику у 5-ти денний термін. Не отримання Споживачем рахунку не звільняє останнього від обов`язку оплати по цьому Договору. У разі не підписання акту здачі-прийняття виконаних робіт Споживачем, без надання Постачальнику викладених в письмовій формі обґрунтованих заперечень по акту або неповернення Споживачем підписаного акту здачі-прийняття виконаних робіт у 5-ти денний термін, акт вважається визнаний споживачем та є доказом кількості спожитої Споживачем у розрахунковому місяці теплової енергії належної якості.

Отже, за змістом вищевказаних умов Договору, обов`язок отримання рахунків на оплату теплової енергії та актів здачі-прийняття виконаних робіт в двох примірниках для підписання та подальшого повернення підписаного примірника Постачальнику покладено саме на відповідача як Споживача.

Разом з тим акти здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) за спірний період направлялися позивачем відповідачу, що підтверджується змістом описів вкладень до цінних листів. При цьому відповідач обопільно підписаних актів не повернув, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

Як встановлено судом, докази того, що відповідач виконав зобов`язання за Договором в частині здійснення розрахунків за спожиту теплову енергію в період з січня по червень 2022 року на суму 39826,97 грн в матеріалах справи відсутні.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену позивачем до стягнення заборгованість.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 39826,97 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За правилами ст.129 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору, підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст.7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Андрушко Інни Іванівни (адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (вул.600-річчя, буд.13, м.Вінниця, 21021; ідентифікаційний код юридичної особи: 33126849) 39826,97 грн боргу за надані послуги з продажу та постачання теплової енергії і 2481,00 грн витрат на відшкодування судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати згідно переліку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України).

Повне рішення складено 17 лютого 2023 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - Комунальному підприємству Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" ();

3 - ФОП Андрушко І.І. ( АДРЕСА_2 ) -

рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.