ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 лютого 2023 року справа №903/676/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Ведмедюка Михайла Петровича

та за присутності представників:

від стягувача: Тулінов І.І. - адвокат (довіреність від 03.01.2023р. №13, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 22.04.2019р.)

участь представника у судовому засіданні забезпечена в режимі відеоконференції згідно ухвали від 09.02.2023р.

від боржника: Кушнірук А.В. - адвокат (ордер серія АС №1045570 від 28.09.2022р., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.08.2018р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

заяву Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг"

про відстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроальянс", м. Дніпро

до відповідача: Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг", м.Володимир

про стягнення 3 537 137,55 грн.,

встановив: 07 лютого 2023 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області була зареєстрована заява ПП "ФГ "Західний Буг" від 07.02.2023р. про відстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022р. у справі №903/676/22.

В обґрунтування заяви зазначається, що підставою для відстрочення судового виконання рішення є наявність обставин, які ускладнюють його виконання та роблять його неможливим у строк, встановлений судом (ст. 331 ГПК України, ст. 33 ЗУ "Про виконавче провадження").

На даний час ПП "ФГ "Західний Буг" здійснюються заходи стосовно стягнення заборгованості із своїх партнерів за поставлену агропродукцію: справа №903/942/22 за позовом ПП "ФГ "Західний Буг" до ТОВ "Волинь-зерно- продукт" про стягнення 7 636 398,19 грн. (рішення у справі не прийнято, позовні вимоги не заперечуються боржником); справа №903/943/22 за позовом ПП "ФГ "Західний Буг" до ТОВ "Вілія-Продукт" про стягнення 2 651 453,35 грн. (рішення від 18.01.2023р. про задоволення позову оскаржене відповідачем в апеляційному порядку). Надходження коштів на виконання рішень суду у визначених справах надасть можливість підприємству здійснити розрахунки із ТОВ "ТД "Агроальянс".

Фінансове становище ПП "ФГ "Західний Буг" є складним, зумовлене передусім війною в Україні та динамічною інфляцією. У зв`язку з воєнною агресію проти України та для попередження гуманітарної кризи в Україні, стабільності ринку та задоволення погреб населення у критичних продовольчих товарах Урядом було встановлено нові правила експорту сільськогосподарських товарів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №207 від 05.03.2022р. на початку березня Урядом було введено п`ять позицій, дозвіл на експорт яких видаватиме Міністерство економіки. Це пшениця, кукурудза, м`ясо птиці, курячі яйця, масло. Заборонено експорт вівса, проса, жита тощо, яке ускладнило або зовсім унеможливило процедури експорту для ПП "ФГ "Західний Буг".

З початком війни в Україні спостерігаються значні проблеми з логістикою, пов`язані із вивезенням продукції, що експортується, адже відбулась блокада українських портів на півдні та сході країни. Єдиними доступними каналами для вивезення українського експорту стало залізничне та авто сполучення із Євросоюзом. Основною проблемою експорту є мала пропускна здатність залізничних станцій на кордоні Європейськими країнами, відсутність достатньої кількості європейських вагонів для перевезення зерна, обмежено вантажоперевезення сухопутними шляхами, нестача водіїв для міжнародних перевезень автотранспортом.

Засвідчено, що зазначені обставини призвели до того, що на складах ПП "ФГ "Західний Буг" зосередилась велика кількість сировини та продукції, яка повинна була йти на експорт, в тому числі, продукція поклажодавців згідно договорів складського зберігання. Наголошено, що контрагенти ПП "ФГ "Західний Буг" в особі зернотрейдерів мають логістичні проблеми та не можуть забрати зі зберігання свою продукцію та реалізовувати чи переробляти її, вони змушені надалі зберігати зерно на складах підприємства. Щоб запобігти проблемам із сировиною та продукцією, товариство змушене було не призупиняти роботу підприємства та його працівників. В результаті виникла заборгованість по оплаті послуг за зберігання зерна. Зернотрейдери допомагають матеріально Збройним Силам України, тому вимагати від них здійснювати оплату послуг за таких складних обставин, коли будь-яка підтримка ЗСУ є вкрай важливою для перемоги, підприємство не може. Товари зернотрейдерів займають велику частину місця складів, що спричиняє незручності для подальшого використання обороту зерна.

Додатково ПП "ФГ "Західний Буг" повідомляє, що діяльність товариства залежить від сезону збирання врожаю сільськогосподарських культур. Основна частина прибутку товариства буде надходити з початком нового сезону врожаю, це приблизно у серпні 2023 року.

Відтак, у підприємства наявний критичний фінансово-господарський стан, зменшення прибутку підприємства. Кошти, що надходять підприємству, ідуть на виплату заробітної плати працівникам та підтримки технологічного процесу виробництва, щоб підприємство не припинило свою діяльність.

Засвідчується, що ПП "ФГ "Західний Буг" робить все можливе для погашення заборгованості перед ТОВ "Торговий дім "Агроальянс", у зв`язку із чим повідомляє суд, що має намір повністю та добровільно погасити борг шляхом перерахування сум на банківський рахунок ТОВ "Торговий дім "Агроальянс", проте, одномоментне виконання рішення суду у справі паралізує господарську діяльність підприємства.

Крім того, повідомляється, що згідно наданих на замовлення підприємства довідок вбачається, що на розрахунковому рахунку підприємства, відкритому у АБ "УКРГАЗБАНК", станом на 01.02.2023р. залишок коштів становить 322,60 грн. 28.04.2022р. підприємству АБ "УКРГАЗБАНК" було відкрито кредитну лінію згідно кредитного договору №5591/2022/ВолОД-МСБ де залишок заборгованості становить 11 084 226,63 грн.

Відтак, примусове стягнення коштів в рамках виконавчого провадження, згідно позиції заявника, завдасть для підприємства ще більшої шкоди, оскільки накладення арешту на рахунок призведе до повної зупинки роботи підприємства, а реалізація активів до можливого банкрутства підприємства.

15.02.2023р. до суду від ТОВ "Торговий дім "Агроальянс" надійшли пояснення від 15.02.2023р. №220215/1 в яких товариство щодо задоволення заяви ПП "ФГ "Західний Буг" та відстрочення рішення суду від 26.12.2022р. заперечує, зауважуючи наступне:

ПП "ФГ "Західний Буг" не надало (окрім власного суб`єктивного пояснення/припущення) жодних належних та допустимих доказів, котрі б надавали можливість встановити, допустити, припустити та стверджувати те, що існує об`єктивна, реальна та дійсна необхідність відстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022 по справі №903/676/22.

Не надано заявником інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ПП "ФГ "Західний Буг". Також не надано жодного доказу щодо існування та настання можливості невиконання грошового зобов`язання.

ПП "ФГ "Західний Буг", підписуючи/укладаючи договір, отримало на його підставі техніку, будучи усвідомленим про строки настання здійснення оплати коштів, погодивши настання відповідальності за порушення строків оплати коштів, усвідомлено допускає настання порушення виконання грошового зобов`язання, а вже згодом, зазначає про необґрунтоване, безпідставне та несправедливе отримання ТОВ "ТД "Агроальянс" задоволення законних вимог рішенням Господарського суду Волинської області від 26.12.2022 по справі №903/676/22.

Відповідач свідомо приховує від суду та не доводить до його відома реальний фінансовий та майновий стан як сторони у спорі, зокрема та не обмежуючись, відсутні повні, об`єктивні та достовірні відомості щодо такого стану відповідача. Відповідачем не подано до суду таких бухгалтерських документів як фінансові звіти та звіти про фінансові результати за 2021-2022 роки. Проявом приховування власного майнового стану відповідача є також й неповідомлення суду про наявність/відсутність нерухомого та рухомого майна, земельних ділянок, тощо.

При цьому засвідчено, що відсутність грошових коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише заявника, а й стягувача у справі та здійснювану ним господарську діяльність. Доказів на підтвердження припинення або призупинення діяльності відповідача, або доказів припинення чи зменшення оплат на сьогоднішній день боржником до заяв не долучено.

Однією із обов`язкових умов визнання обставини такою, що дає підставу для звільнення від відповідальності за невиконання умов договору, є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорною обставиною та конкретними договірними зобов`язаннями, які суб`єкт господарювання не може виконати належним чином.

Відповідач, в порушення приписів ст. 74 ГПК України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження існування виняткових обставин, які є підставами для відстрочення виконання рішення суду. Єдиним доказом, який надано відповідачем до заяв є довідки з одного банку про наявність коштів на рахунку у розмірі 322,60 грн., які не є документом, що підтверджує фінансовий стан підприємства.

Присутній в судовому засіданні представник боржника клопотання про відстрочення рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022р. у справі №903/676/22 (на один рік з дня ухвалення рішення) підтримав, просить суд задовольнити останнє.

Присутній в судовому засіданні представник стягувача стосовно задоволення заяви та відстрочення виконання рішення суду заперечив.

Оцінюючи заяву сторони та її обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення, зокрема, з огляду на таке.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 26.12.2022р. у справі №903/676/22, поруч з іншим, позовні вимоги було задоволено частково, ухвалено стягнути з ПП "ФГ "Західний Буг" на користь ТОВ "ТД "Агроальянс" 2 558 214,82 грн. заборгованості по сплаті лізингових платежів, 10 167,06 грн. відсотків річних, а всього 2 568 381,88 грн., 21 360,02 грн. витрат по сплаті судового збору. На виконання рішення від 26.12.2022р. було видано наказ від 30.01.2023р. №903/676/22-1.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У відповідності до ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Положеннями ч. 4 ст. 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Так, у рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

У рішенні від 17.05.2005 "Чижов проти України" вказано, що на державі лежить зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Отже, з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для "потерпілої сторони", 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника часу для негайного виконання рішення суду. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява N 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 06.03.2003 у справі "Ясюнієне проти Литви", заява N 41510/98, п. 27).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява №71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Отже, відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом.

При цьому, згідно з п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, не вимагається, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналіз наведеного вище свідчить про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" (Заява №38773/05) від 26.07.2012р. суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Судом враховуються обставини за котрих:

- згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом господарської діяльності ПП "ФГ "Західний Буг" є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) код КВЕД:01.11 (01.21 Вирощування винограду; 01.23 Вирощування цитрусових; 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; 01.28 Вирощування пряних, ароматичних і лікарських культур; 01.29 Вирощування інших багаторічних культур; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.43 Розведення коней та інших тварин родини конячих; 01.50 Змішане сільське господарство; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві; 01.63 Післяурожайна діяльність; 01.64 Оброблення насіння для відтворення; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням).

- ПП "ФГ "Західний Буг" здійснюються заходи щодо стягнення в судовому порядку заборгованості зі своїх контрагентів по оплаті поставленої агропродукції на загальну суму 10 287 851,54 грн.

- складне фінансове становище ПП "ФГ "Західний Буг", що зумовлене динамічною інфляцією, встановлення нових правил експорту сільськогосподарських товарів, зокрема, забороною експорту вівса, проса, жита, що ускладнило процедури експорту для ПП "ФГ "Західний Буг".

- діяльність товариства залежить від сезону збирання врожаю сільськогосподарських культур, основна частина прибутку товариства буде надходити з початком нового сезону врожаю.

- у підприємства наявний критичний фінансово-господарський стан, зменшення прибутку. Кошти, що надходять підприємству, спрямовуються на виплату заробітної плати працівникам та підтримки технологічного процесу виробництва.

- на розрахунковому рахунку підприємства, відкритому у АБ "УКРГАЗБАНК", станом на 01.02.2023р. залишок коштів становить 322,60 грн.

- підприємством в АБ "УКРГАЗБАНК" було відкрито кредитну лінію згідно кредитного договору №5591/2022/ВолОД-МСБ, залишок заборгованості становить 11 084 226,63 грн.

- примусове стягнення коштів в рамках виконавчого провадження може завдати для підприємства більшої шкоди, оскільки накладення арешту на рахунок може викликати зупинку роботи суб`єкта господарювання, а реалізація його активів до банкрутства підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

В аспекті визначеного, суд засвідчує, що оскільки, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення, та не допускати їх настання, суд дійшов висновку, що заявником не доведено, що відстрочення виконання рішення суду саме на рік зробить реальною можливість погасити визначену до стягнення згідно рішення суду суму зобов`язань.

Водночас, дослідивши матеріали заяви, прийнявши до уваги викладені ПП "ФГ "Західний Буг" в заяві обставини, суд доходить висновку, що наведені заявником (відповідачем/боржником) обставини свідчать про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду з метою уникнення негативних наслідків в господарській діяльності заявника (відповідача/боржника) для можливості подальшого реального виконання рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022р. у справі №903/676/22 строком на чотири місяці з дня (26.12.2022р.) ухвалення господарським судом рішення у справі №903/676/22 - до 26.04.2022р.

Крім того суд зазначає, що враховуючи важке фінансове становище боржника, виконання рішення суду на даний час фактично матиме негативний вплив і є неможливим, оскільки може призвести до негативних наслідків для ПП "ФГ "Західний Буг", що унеможливить виконання рішення про стягнення коштів взагалі. Саме відстрочення виконання судового рішення, на думку суду, дозволить підприємству акумулювати фінансові кошти для повного його виконання.

В даному випадку твердження заявника є переконливими та вказують на нездоланні причини, які виправдовують відстрочення виконання рішення суду. Суд зазначає, що дотримання принципу обов`язкового виконання судового рішення не повинно призводити до припинення фінансування першочергових зобов`язань боржника за відсутності реальної можливості виконати судове рішення.

При цьому судом приймається до уваги і та обставина, що відповідачем - ПП "ФГ "Західний Буг" під час судового розгляду справи №90/676/22 здійснювалися обов`язкові платежі спрямовані на виконання умов договору фінансового лізингу №31АА-21 від 07.06.2021р. та погашення сум існуючої заборгованості стягнення котрої виступало предметом спору у даній справі, водночас позивачем - ТОВ "Торговий дім "Агроальянс" здійснювалось збільшення пред`явлених до відповідача позовних вимог.

За таких обставин, беручи до уваги майнові інтереси обох сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору, важке фінансове становище боржника, а також для убезпечення відповідача від негативних наслідків (зупинення діяльності, звільнення працівників, банкрутство підприємства тощо), враховуючи, що на даний час боржник є неспроможним виконати рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022р. з незалежної від нього волі, а фактичне зупинення виконання рішення на тривалий період порушує баланс інтересів стягувача та боржника, що в свою чергу, порушує основні принципи обов`язковості виконання судового рішення, яке ухвалене іменем України і, як наслідок позбавляє кредитора на можливість захисту своїх прав, заява ПП "ФГ "Західний Буг" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022р. у справі №903/676/22 підлягає до часткового задоволення, а відтак, на переконання суду, виконання рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022р. у справі №903/676/22 слід відстрочити на чотири місяці з дня ухвалення судом рішення у справі - з 26.12.2022р. до 26.04.2023р.

Керуючись ст.ст. 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

у х в а л и в:

1. Заяву Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" від 07.02.2023р. про відстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022р. по справі №903/676/22, задовольнити частково.

2. Виконання рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022р. по справі №903/676/22 відстрочити на чотири місяці до 26.04.2023р.

Відповідно до ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

З врахуванням положень ст.ст. 253-257 ГПК України, ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 17.02.2023р.

Суддя В. А. Войціховський

ухвалу направити:

ТОВ "ТД "Агроальянс" (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2);

ПП "ФГ Західний Буг" (ІНФОРМАЦІЯ_4; ІНФОРМАЦІЯ_3).