СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Харків Справа № 922/4587/13

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю:

боржника ГОЛЯНІЩЕВ Дмитро - на підставі ордеру Серії ВІ № 1124361 від 26.01.2023р.;

арбітражного керуючого КОШОВСЬКОГО Сергія на підставі свідоцтва № 923 від 14.06.2013р.;

кредитора - Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ Луньо І.В. - КАРДАШЕВСЬКА Ганна - на підставі довіреності від 26.12.2022р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В., м.Київ (вх. №1353 Х/2) та апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кошовського С.В., м.Харків, (вх. №1492 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 (суддя Лавренюк Т.А., постановлену в м.Харків, дата складення повного тексту 25.10.2022р.)

за заявою Mramor LLP, Wales

до боржника Фізичної особи - підприємця Бабич Ігора Юрійовича, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2013р. у справі №922/4587/13 боржника ФОП Бабича І.Ю. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Капустіна В.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2014р. задоволено клопотання Капустіна В.В. про припинення його обов`язків ліквідатора у даній справі, звільнено арбітражного керуючого Капустіна В.В. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Белікова О.П.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2017р. усунено ліквідатора Белікова ОВ. від виконання покладених на нього обов`язків, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Кошовського С.В.

20.12.2021р. боржником було подано до господарського суду Харківської області клопотання про припинення процедури ліквідації та закриття провадження у справі про банкрутство (вх.№30008, від 28.12.2021р. вх.№30535, від 12.01.2022р. вх.№607), в якому просив суд припинити процедуру ліквідації ФОП Бабича І.Ю. та повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого Кошовського С.В., закрити провадження у справі та визнати ФОП Бабича І.Ю. вільного від боргів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 закрито провадження у справі № 922/4587/13 за заявою Mramor LLP, Wales про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича, РНОКПП НОМЕР_1 ; припинено повноваження керуючого реалізацією арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича, свідоцтво № 923 від 14.05.2013 (61022, м. Харків, а/с 4596).

Відповідні висновки місцевого господарського суду мотивовані тим, що провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Бабича І.Ю. до 21.10.2019р. здійснювалось відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції закону від 22.12.2011р. № 4212-VI з особливостями, що визначені в статтях 90 - 92 цього Закону, які не передбачали наявності згоди боржника на відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

21.10.2019р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, у зв`язку із чим, з наведеної дати провадження у даній справі про банкрутство здійснюється у відповідності до положень статей 113 - 137 Кодекс України з процедур банкрутства.

З огляду на те, що відповідно до частини 1 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи-підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника, а у даній справі боржником було подано клопотання про закриття провадження у справі, що свідчить про відсутність згоди боржника на здійснення провадження у справі про його неплатоспроможність, місцевий господарський суд дійшов задовольнив клопотання боржника та закрив провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Господарським судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання боржника в частині визнання його вільним від боргів з тих підстав, що процедура погашення боргів боржника не є завершеною у передбаченому законом порядку, зокрема, нормами розділу ІV КУзПБ, а підставою закриття провадження у справі стала саме незгода боржника із відповідною процедурою, а не задоволення боржником вимог кредиторів за рахунок майна боржника, відповідно до приписів статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства.

Арбітражний керуючий Кошовський С.В. з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі про банкрутство. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевий господарський суд дійшов до невірного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання боржника про закриття провадження у справі про банкрутство.

Апелянт зазначає, що провадження у даній справі про банкрутство до 21.10.2019р. здійснювалось відповідно до положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з особливостями, які визначені у статтях 90-92 Закону про банкрутство.

При цьому, на час визнання боржника банкрутом, законодавство не передбачало отримання згоди боржника на відкриття провадження у справі про банкрутство.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що пунктами 2, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію 21.10.2019р. визначено, що вказана правова норма регулює саме подальший розгляд справи про банкрутство. В свою чергу, наведена місцевим господарським судом норма частини 1 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства регулює саме порядок відкриття провадження про неплатоспроможність. Проте, вказане питання вже було вирішено ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2013р., яка набрала законної сили та є чинною.

Правовідносини пов`язані з відкриттям провадження у даній справі про банкрутство почались під час дії Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та закінчились прийняттям відповідних рішень, а саме: ухвали господарського суду Харківської області від 05.11.2013р. про прийняття до розгляду заяви про порушення справи про банкрутство у відношенні ФОП Бабіча І.Ю., ухвали господарського суду Харківської області від 18.11.2013р. про порушення провадження у справі про банкрутство ФОП Бабіча І.Ю., а також постанови господарського суду Харківської області від 10.12.2013р. про визнання ФОП Бабіча І.Ю. банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, на думку апелянта арбітражного керуючого Кошовського С.В.,, закриваючи провадження у справі про банкрутство, розпочате у 2013 році, господарський суд першої інстанції порушив принци незворотності дії в часі законів (частина 1 статті 58 Конституції України) та принцип остаточності судового рішення, оскільки фактично переглянув судові рішення про прийняття до розгляду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, про порушення провадження у справі про банкрутство та визнання боржника банкрутом.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд неправильно застосував пункти 2, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства та частини 1 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства у даній справі, що фактично призвело до істотного дисбалансу прав кредиторів та боржника.

Крім того, апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції задовольняючи клопотання боржника та закриваючи провадження у справі, застосував положення пункту 7 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства. Проте, вказана норма не надавала суду права задовольнити заявлене боржником клопотання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2022р. поновлено арбітражному керуючому Кошовському С.В. строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Кошовського С.В. на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 та призначено справу до розгляду на 16.01.2023р. о 10:30год.

Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В. з ухвалою суду першої інстанції також не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевий господарський суд дійшов до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання боржника про закриття провадження у справі про банкрутство.

Зокрема, апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції задовольняючи клопотання боржника та закриваючи провадження у справі, застосував положення пункту 7 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства, зміст якого не надає суду права задовольнити заявлене боржником клопотання про закриття провадження у справі.

Крім того, апелянт зазначає, що пунктами 2, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію 21.10.2019р. визначено, що вказана правова норма регулює саме подальший розгляд справи про банкрутство.

В свою чергу, наведена місцевим господарським судом норма частини 1 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства регулює саме порядок відкриття провадження про неплатоспроможність, проте вказане питання вже було вирішено ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2013р., яка набрала законної сили та є чинною.

Правовідносини пов`язані з відкриттям провадження у даній справі про банкрутство почались під час дії Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та закінчились прийняттям відповідних рішень, а саме: ухвали господарського суду Харківської області від 05.11.2013р. про прийняття до розгляду заяви про порушення справи про банкрутство у відношенні ФОП Бабіча І.Ю., ухвали господарського суду Харківської області від 18.11.2013р. про порушення провадження у справі про банкрутство ФОП Бабіча І.Ю., а також постанови господарського суду Харківської області від 10.12.2013р. про визнання ФОП Бабіча І.Ю. банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, за наведених обставин, при розгляді клопотання боржника про припинення процедури ліквідації та закриття провадження у справі про банкрутство з підстав не надання згоди на відкриття провадження у справі в порядку статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, місцевий господарський суд, мав врахувати дату відкриття провадження у даній справі та відповідно застосувати до спірних правовідносин, той закон, під час дії якого було встановлено неплатоспроможність боржника та визнання його банкрутом, тобто Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.01.2023р. поновлено Акціонерному товариству "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В. строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13; прийнято апеляційну скаргу Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В. на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 до спільного розгляду з апеляційною скаргою арбітражного керуючого Кошовського С.В. та призначено до слухання.

08.01.2023р. арбітражним керуючим Кошовським С.В. подано до апеляційного господарського суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2023р. задоволено заяву арбітражного керуючого Кошовського С.В., про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

12.01.2023р. боржником подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із необхідністю надання відзиву на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В.

12.01.2023р. Акціонерним товариством "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В. подано до апеляційного господарського суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2023р. заяву банку було задоволено..

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2023р. відкладено розгляд апеляційних скарг на 02 лютого 2023 року об 11:00 годині.

18.01.2023р. боржником подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кошовського С.В. (вх.№650), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 залишити без змін.

25.01.2023р. боржником подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідаціюAкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В. (вх.№1053), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 залишити без змін.

26.01.2023р. боржником подано до апеляційного господарського суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

27.01.2023р. Акціонерним товариством "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В. подано до апеляційного господарського суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2023р. задоволено заяву представника боржника адвоката Голяніщева Дмитра Юрійовича, про участь у судовому засіданні "02" лютого 2023 р. об 11:00годині в режимі відеоконференції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2023р. задоволено заяву представника Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В. - Кардашевської Ганни Миколаївни, про участь у судовому засіданні "02" лютого 2023р. в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 02.02.2023р. арбітражний керуючий Кошовський С.В. підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі про банкрутство.

Також, арбітражний керуючий Кошовський С.В. підтримав вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В.

Представник Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В. підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Також, представник кредитора підтримав вимоги апеляційної скарги арбітражного керуючого Кошовського С.В.

Представник боржника заперечив проти вимог апеляційних скарг, просив відмовити в їх задоволенні, а ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 залишити без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, учасники провадження у справі про банкрутство про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені завчасно належним чином, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (стаття 42 Господарського процесуального кодексу України), колегія суддів вважає за можливе розглянути скарги в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2013р. порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Бабича І.Ю. за заявою Mramor LLP в порядку статей 11, 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (т.1 а.с.102-104).

Постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2013 у справі №922/4587/13 визнано ФОП Бабича І.Ю. банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру (т.1 а.с.115-120).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2014р. задоволено клопотання Капустіна В.В. про припинення його обов`язків ліквідатора у даній справі, звільнено арбітражного керуючого Капустіна В.В. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Белікова О.П.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2017р. усунено ліквідатора Белікова ОВ. від виконання покладених на нього обов`язків, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Кошовського С.В.

20.12.2021р. боржником було подано до господарського суду Харківської області клопотання про припинення процедури ліквідації та закриття провадження у справі про банкрутство (вх.№30008), в якому просив суд припинити процедуру його ліквідації та повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого Кошовського С.В., закрити провадження у справі (т.31 а.с.10-13).

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаного клопотання боржник посилався на те, що провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Бабича І.Ю. до 21.10.2019р. здійснювалось відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції закону від 22.12.2011р. № 4212-VI з особливостями, що визначені в статтях 90 - 92 цього Закону, які не передбачали наявності згоди боржника на відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Разом з тим, з 21.10.2019р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, у зв`язку іх чим, з наведеної дати провадження у даній справі про банкрутство здійснюється у відповідності до положень статей 113 - 137 Кодекс України з процедур банкрутства.

З огляду на те, що відповідно до частини 1 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи-підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника, а у даній справі боржником було подано клопотання про закриття провадження у справі, що свідчить про відсутність згоди боржника на здійснення провадження у справі про його неплатоспроможність, наявні правові підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

28.12.2021р. боржником було подано до господарського суду Харківської області повторну вимогу про закриття провадження у справі (вх. № 30535), в якій заявник просив суд: задовольнити його клопотання, припинити процедуру ліквідації ФОП Бабича І.Ю. та повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого Кошовського С.В., закрити провадження у справі та визнати ФОП Бабича І.Ю. вільного від боргів (т.31 а.с.18-21).

12.01.2022р. боржником було подано до господарського суду Харківської області додаткове обґрунтування до клопотання про закриття провадження у справі (вх.№607), в якому просив суд припинити процедуру ліквідації ФОП Бабича І.Ю. та повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого Кошовського С.В., закрити провадження у справі та визнати ФОП Бабича І.Ю. вільного від боргів (т.31 а.с.31-33).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. закрито провадження у справі № 922/4587/13 за заявою Mramor LLP, Wales про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича, РНОКПП НОМЕР_1 ; припинено повноваження керуючого реалізацією арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича (т.33 а.с.252-256).

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі про банкрутство на підставі пункту 7 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства, враховуючи наступне.

Так, згідно із частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 3 наведеної статті судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З 21.10.2019р. введений в дію Кодекс України з процедур банкрутства. З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу. Тобто, перехід від регулювання передбаченого Законом до регулювання передбаченого Кодексом здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справи про банкрутство відповідно до положень Кодексу.

Відповідно до статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював і Конституційний Суд України. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З аналізу вказаних правових норм випливає, що з моменту набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутство саме подальший розгляд справи про банкрутство здійснюється за правилами цього Кодексу.

При постановленні оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд зазначив, що провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Бабича І.Ю. до 21.10.2019р. здійснювалось відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції закону від 22.12.2011р. № 4212-VI з особливостями, що визначені в статтях 90 - 92 цього Закону, які не передбачали наявності згоди боржника на відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

З 21.10.2019 набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, у зв`язку і чим, з цієї дати провадження у даній справі про банкрутство здійснюється у відповідності до положень статей 113 - 137 Кодекс України з процедур банкрутства.

З огляду на те, що відповідно до частини 1 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи-підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника, та оскільки у даній справі боржником було подано клопотання про закриття провадження у справі, що свідчить про відсутність згоди боржника на здійснення провадження у справі про його неплатоспроможність, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання боржника про закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає вказані висновки суду невірними, з огляду на наступне.

Так, згідно з пунктом 1 частини 2 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (надалі Закон про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону про банкрутство, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з пунктом 2 статті 10 Закону про банкрутство, право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2013р. кредитор - Mramor LLP звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Фізичної особи - підприємця Бабич І.Ю. у відповідності до статей 90-92 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (т.1 а.с.6-8).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2013р. порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Бабича І.Ю. за заявою Mramor LLP в порядку статей 11, 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (т.1 а.с.102-104).

Згідно з пунктами 1-3 статті 90 Закону про банкрутство, правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов`язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв`язку зі здійсненням підприємницької діяльності.

Підставою для визнання фізичної особи банкрутом є його нездатність задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов`язаннями та/або виконати обов`язок із сплати обов`язкових платежів.

Заява про порушення справи про банкрутство фізичної особи може бути подана в господарський суд фізичною особою, який є боржником, або його кредиторами.

Відповідно до пункту 3 частини 10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на заяву про порушення справи про банкрутство поданому боржником 15.11.2013р. до господарського суду Харківської області, останній визнавав борг перед кредитором в повному обсязі (т.1 а.с.81).

Отже, боржник на час порушення справи про банкрутство мав не виконані на протязі більше ніж трьох місяців після настання встановленого строку для сплати безспірні грошові зобов`язання перед кредитором, сума яких становила більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, та на час розгляду заяви боржник не мав змоги в повному обсязі задовольнити вимоги кредиторів, у зв`язку із наявною неплатоспроможністю.

Згідно з пунктом 1 статті 37 Закону про банкрутство, у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Згідно з пунктом 4 статті 91 Закону про банкрутство, якщо у встановлений частиною другою цієї статті строк фізичною особою не подано доказів задоволення вимог кредиторів і в зазначений строк не укладено мирової угоди, господарський суд визнає фізичну особу банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2013 у справі №922/4587/13 визнано ФОП Бабича І.Ю. банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру (т.1 а.с.115-120).

Отже, провадження у даній справі про банкрутство до 21.10.2019р. здійснювалось відповідно до положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з особливостями, які визначені у статтях 90-92 Закону про банкрутство.

При цьому, судова колегія зауважує, що час на визнання боржника банкрутом, законодавство не передбачало згоди боржника на відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судова колегія наголошує, що відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 28.10.2021р. у справі №911/1012/13, критерієм для застосування Кодексу України з процедур банкрутства та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у тому числі і до заяв, поданих після введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, є дата відкриття провадження у справі про банкрутство.

Тлумачення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону в часі) визначено пряму дію норм Кодексу України з процедур банкрутства та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу (21.10.2019) перебувають на стадії санації (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 01.10.2020 у справі № 913/849/14).

Тобто у цій нормі визначено два варіанти темпорального правила її дії щодо подальшого розгляду справ про банкрутство: принцип прямої дії норми (подальший розгляд справ про банкрутство на підставі норм Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення його в дію) та ультраактивна (переживаюча) дія норми (здійснення провадження у справі щодо боржників, які перебувають на стадії процедури санації, згідно з нормами Закону про банкрутство).

Оскільки пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ урегульовано лише фактично подальший розгляд справ про банкрутство, відповідні приписи за своєю галузевою приналежністю є нормою процесуального права, яка не стосується жодним чином норм матеріального права, що містяться у цьому нормативно-правовому акті.

І це цілком узгоджується з нормами статті 3 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, а також відповідає практиці ЄСПЛ, відповідно до якої: сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства; суд нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 21.10.2020 у справі "Дія 97 проти України" та від 19.12.1997 у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain").

З наведеного випливає, що при розгляді клопотання боржника про припинення процедури ліквідації та закриття провадження у справі про банкрутство, з підстав не надання згоди на відкриття провадження у справі в порядку статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, місцевий господарський суд, за темпоральним принципом, мав врахувати саме дату відкриття провадження у даній справі та факт визнання боржника банкрутом, та відповідно застосувати до спірних правовідносин, той закон, під час якого настав відповідний факт визнання боржника банкрутом, тобто Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Судова колегія також зазначає, що застосування норм як нових, що не містять окремої вказівки щодо їх зворотної дії в часі, призведе до не передбаченого законом та не врегульованого ним втручання в ті правовідносини між їх учасниками (у спірних правовідносинах - між визнаними кредиторами та банкрутом на стадії ліквідації у справі про банкрутство, зокрема щодо задоволення вимог кредиторів за правилами спеціального Закону про банкрутство), які виникли до цих змін - згідно з судовим рішенням (постановою про визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури), яке не скасоване, набрало законної сили, є обов`язковим до виконання (статті 18 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, закриттям провадження у справі про банкрутство посеред триваючої процедури ліквідації відбудеться втручання у наведені правовідносини тією мірою, що ці правовідносини залишаться без їх вирішення, що, в свою чергу, обумовить виникнення нових спорів, однак за відсутності їх правового врегулювання. Тобто закриття судової процедури банкрутства без її завершення не вирішує, а ускладнює, передусім становище кредиторів боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.02.2022р. у справі № 38/5005/6563/2011.

Відтак, підхід господарського суду першої інстанції у застосуванні пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства створює умови для порушення у відповідних правовідносинах у цих справах принципу правової визначеності (певності).

Натомість, господарський суд першої інстанцій наведеного вище не врахував, неправомірно поширив на боржника, що перебуває у процедурі ліквідації, положення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку із чим дійшов неправильних висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі про банкрутство.

Судова колегія, ще раз звертає увагу, на ті обставини, що наведена місцевим господарським судом норма частини 1 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства регулює саме порядок відкриття провадження про неплатоспроможність, проте вказане питання вже було вирішено ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2013р., яка набрала законної сили та є чинною.

Відповідно до частини 1 статті 275, пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до статей 13, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційних скарг та відповідно скасування оскаржуваної ухвали господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 про закриття провадження у справі із поверненням справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції на стадію ліквідаційної процедури.

Керуючись ст.ст. 254,255, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 1 ст. 277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кошовського С.В. задовольнити.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Aкціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В. задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022р. у справі №922/4587/13 скасувати.

Справу № 922/4587/13 направити для подальшого розгляду до господарського суду Харківської області.

Повний текст постанови складено 13.02.2023

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Н.О. Мартюхіна