ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. ОдесаСправа № 916/2313/22
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Кратковський Р.О.,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Карабак В.А., за ордером;

від відповідача: Слободянюк В.І., у порядку самопредставництва;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ГРУП ІНТРЕЙД

на рішення Господарського суду Одеської області

від 30 листопада 2022 року (повний текст складено 12.12.2022)

у справі №916/2313/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ГРУП ІНТРЕЙД

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Одеський авіаційний завод

про: стягнення 326 367,28грн.,-

суддя суду першої інстанції: Погребна К.Ф.час та місце винесення рішення: 30.11.2022, м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 09.02.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) ГРУП ІНТРЕЙД (позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Державного підприємства (ДП) Одеський авіаційний завод (відповідач) про стягнення 407 967,28 грн., з яких 318 000,00 грн. сума основного боргу за поставлений товар, 8 442,25 грн. 3% річних, 66 692,29 грн. інфляційні втрати, 14 832,74 грн. пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки від 05.08.2021 №232/МТЗ-21.

Після звернення позивача зі вказаним позовом до суду, відповідачем було сплачено частину заборгованості в сумі 81 600,00 грн., що мало наслідком закриття провадження у справі в цій частині, в зв`язку з чим сума основного боргу склала 236 400,00 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.11.2022 у справі №916/2313/22 (суддя Погребна К.Ф.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУП ІНТРЕЙД» до Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» задоволено частково; стягнуто відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУП ІНТРЕЙД» заборгованість за поставлений товару в сумі 236 400 грн., пеню в розмірі 7 416,37 грн., 3% річних в сумі 4 221,13 грн., інфляційні витрати в розмірі 66 692,29 грн., судовий збір в сумі 4 895,51 грн. та витрати на професійну (правничу) допомогу в сумі 11 000,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність останніх належними доказами, наявними в матеріалах справи, а також про те, що позивачем правильно здійснено нарахування заявлених до стягнення сум пені та процентів річних нарахованих за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Водночас, місцевий господарський суд, розглянувши клопотання відповідача про відмову у стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат або зменшення штрафних санкцій, врахував причини неналежного виконання зобов`язань, баланс інтересів обох сторін, запроваджений в Україні воєнний стан та статус відповідача як державного підприємства, суд використав своє право, надане ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України, та дійшов висновку про зменшення пені та процентів річних за час затримки розрахунку на 50%.

Разом з цим, суд першої інстанції послався на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 щодо можливості судом зменшення розміру як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю ГРУП ІНТРЕЙД звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2022 у справі №916/2313/22 в частині вирішення позовних вимог про стягнення 3% річних та ухвалити нове рішення у цій частині, яким позовні вимоги ТОВ «ГРУП ІНТРЕЙД» задовольнити; стягнути з Державного підприємства Одеський авіаційний завод на користь позивача 3% річних в сумі 8 442,25 грн.; в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Також, апелянт просить стягнути з відповідача судові витрати.

Основним доводом апелянта є те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що зменшення 3% річних заявлених позивачем до стягнення керуючись виключно правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладений у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18, оскільки обставини у даній справі - №916/2313/22 є відмінними від обставин у справі №902/417/18 (різними предмети та підстави позову, зміст позовних вимог та фактичні обставини, а також має місце неоднакове матеріально-правове регулювання спірних відносин).

Детальніше доводи ТОВ «ГРУП ІНТРЕЙД» викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ГРУП ІНТРЕЙД на рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2022 у справі № 916/2313/22, розгляд справи призначено на 09.02.2023 об 11:00 год.

17.01.2023 від Державного підприємства "Одеський авіаційний завод" до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач не погоджується з доводами останньої та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін, оскільки, на думку відповідача, місцевий господарський суд пропорційно зменшив розмір нарахувань у відповідності до норм чинного законодавства та правомірно застосував висновок Великої Палати Верховного Суду, наведений у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 у даній справі задоволено клопотання від 16.01.2023 (вх. №108/23) Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський авіаційний завод" про заміну відповідача його правонаступником; замінено відповідача у справі №916/2313/22 Державне підприємство "Одеський авіаційний завод" (ідентифікаційний код 07756801) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеський авіаційний завод" (ідентифікаційний код 07756801).

Також, ухвалою суду від 18.01.2023 задоволено заяву представника ТОВ ГРУП ІНТРЕЙД про надання можливості представнику позивача Карабак В.А. взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon.

24.01.2023 До Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ ГРУП ІНТРЕЙД надійшли відповідь на відзив, доводи якої є аналогічними апеляційній скарзі позивача, а також заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

01.02.2023 від ТОВ "Одеський авіаційний завод" до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 09.02.2023, яке проводилось в режимі відеоконферкенції, представники сторін підтримали свої правові позиції та просили: ТОВ ГРУП ІНТРЕЙД з задовольнити апеляційну скаргу, ТОВ "Одеський авіаційний завод" залишити рішення місцевого господарського суду у даній справі - без змін.

У судовому засіданні 09.02.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення в оскаржуваній частині, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Насамперед судова колегія звертає увагу, що оскаржуване судове рішення переглядається лише в межах вимог апеляційної скарги, а тому, рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2022 у справі №916/2313/22 переглядається лише в частині зменшення судом суми стягнення 3% річних.

05.08.2021 між ТОВ ГРУП ІНТРЕЙД та ДП Одеський авіаційний завод було укладено Договір №232 /МТЗ-21, відповідно до п.п.1.1 якого Продавець зобов`язується передати, а Покупець прийняти й оплатити Товар згідно ДК 021:2015 КОД 34731000-0 частини повітряних літальних апаратів. Конкретна кількість Товару, його найменування, номенклатура, вартість та терміни постачання, визначені на підставі конкурсу №12538120 від 17.06.2021, що проводиться через електронну систему закупівель ргоzzoго та вказуються у Специфікації, яка с невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з п.4.2. Договору загальна вартість Договору складає 3 816 00,00 грн.., у тому числі ІІДВ- 63 600,00 грн.

Оплата за Договором здійснюється окремо по кожній партії Товару (п.5.2. Договору).

Відповідно до п 5.3 Договору, Покупець повинен перерахувати кошти за отриманий Товар упродовж 30 (тридцяти) робочих днів, наступного за днем позитивного завершення терміну вхідного контролю. Граничний строк проведення Покупцем процедури вхідного контролю не може бути більшим за 14 (чотирнадцять) календарних днів. У разі коли процедуру вхідного контролю не завершено у цей строк, обов`язок перерахування упродовж 30 (тридцяти) робочих днів вартості товару (без ПДВ) виникає у Покупця не пізніше наступного за цим дня і з цього дня Товар вважається прийнятим покупцем у повному обсязі за кількістю та якістю.

Датою оплати Товару вважається дата перерахування коштів на поточний рахунок Продавця (п.5.4 Договору).

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.

За умовами п 8.4 Договору, за прострочення оплати Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання з оплати Товару припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами у даній справі, що на виконання умов вищезазначеного Договору, ТОВ ГРУП ІНТРЕЙД відповідачу був поставлений Товар на суму 381 600 грн., що підтверджується видатковою накладною: №0000420 від 18.08.2021, рахунком-фактурою №0002540 від 09.08.2021 та актом приймання-передачі ТМЦ №420 від 18.08.2021.

Посилаючись на те, що станом на момент подачі позову у даній справі, строк на оплату повної вартості поставленого товару без ПДВ настав, а відповідач порушив свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару, ТОВ ГРУП ІНТРЕЙД звернулось до господарського суду із позовом про стягнення 318 000, 00 грн. (сума за вищенаведеною накладною без ПДВ). Водночас, у в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати вартості отриманого Товару, ТОВ ГРУП ІНТРЕЙД, відповідно до умов Договору та положень ст. 625 Цивільного кодексу України було нараховано відповідачу пеню в сумі 14 832,74грн., інфляційні витрати в сумі 66 692,29грн. та 3% річних в розмірі 8 442,25грн.

Разом з цим, після звернення позивача з вищенаведеним позовом до суду, відповідачем було сплачено частину заборгованості в сумі 81 600,00 грн., у зв`язку з чим, місцевий господарський суд закрив провадження у даній справі в цій частині.

Відтак, сума заборгованості ТОВ "Одеський авіаційний завод" склала 236 400,00 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Положеннями ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Разом з цим, апеляційна колегія звертає увагу на те, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності - слід визнати право судів при винесенні рішення про стягнення штрафних санкцій зменшувати його розмір, з урахуванням всіх конкретних обставин справи.

Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені. При цьому, при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

Тобто, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19, 04.02.2020 у справі №918/116/19).

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020 №902/417/18 дійшла висновку, що, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції оцінював усі обставини у даній справі у сукупності: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні та інші фактори, які вплинули на можливість своєчасної оплати відповідачем вартості поставленого товару; воєнний стан, запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні; статус відповідача, який є державним підприємством тощо.

Відтак, опираючись на принцип розумного балансу інтересів між сторонами, місцевий господарський суд зробив правильний висновок про можливість зменшення 3% річних на 50%.

Такий висновок місцевого господарського суду ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України (ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України), відповідає сформованій та сталій судової практиці, а тому колегія суддів не бачить жодних вагомих підстав вважати інакше.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції врахував і інтереси позивача, зменшивши суму процентів річних саме на 50%, а не відмовив у стягненні 3% річних, як того просив відповідач у своєму відповідному клопотанні.

Отже, у даній справі №916/2313/22 місцевий господарський суд не звільнив ДП Одеський авіаційний завод від відповідальності, а лише зменшив розмір процентів річних, нарахованих позивачем, у зв`язку з обґрунтованістю відповідної заяви відповідача.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд правомірно послався і на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, враховуючи, що у зазначеній справі зроблено загальний висновок про можливість суду за певних умов зменшити розмір процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, не зважаючи на різність предмету та підстав позову, змісту позовних вимог та фактичних обставин справи (аналогічна позицію висвітлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2021 у справі № 921/395/20).

При цьому, за висновками Верховного Суду підстави та обставини для такого зменшення процентів річних суд повинен встановлюватися у кожному конкретному випадку, про що і вказав місцевий господарський суд під час розгляду даної справи.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги, у своїй сукупності не спростовують правильність висновку місцевого господарського суду в оскаржуваній частині.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції, обґрунтованість, дотримання норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, що є підставою для залишення рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2022 без змін, а апеляційної скарги ТОВ ГРУП ІНТРЕЙД - без задоволення.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати скаржника по сплаті судового збору за її подання і розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2022 у справі №916/2313/22 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.02.2023.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.