РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2023Справа № 910/11497/22

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВТРАНСЛОГІСТИК» (04071, місто Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 62, ЛІТ. В) про стягнення 5 137,57 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.10.2022 Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВТРАНСЛОГІСТИК» про стягнення 5 137,57 грн та 31.10.2022 зазначену заяву передано судді Демидову В.О. у відповідності до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 травня 2021 року ТОВ «КИЇВТРАНСЛОГІСТИК» (далі відповідач) було подано заяву до ТДВ СК «Альфа-Гарант» (далі позивач) про страхове відшкодування, в якій було зазначено що 15.05.2021 року о 11 год. 45 хв. трапилася дорожньо-транспортна в якій було пошкоджено належний Відповідачу автомобіль «INTERCARGO TRUCK» д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Альфа-Гарант» 29.07.2021 року було складено страховий акт та сплачено на користь ТОВ «КИЇВТРАНСЛОГІСТИК», на рахунок зазначений в заяві про страхове відшкодування, страхове відшкодування в розмірі 5 137,57 (п`ять тисяч сто тридцять сім гривень п`ятдесят сім копійок), що підтверджуються платіжним дорученням № 18926 від 29.07.2021 року.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2021 № 760/12712/21 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП, - закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Отже, зважаючи на вищевикладене позивач вважає, що відповідачем було безпідставно отримано страхове відшкодування за пошкодження його автомобіля, оскільки судом спростовані ті відомості на які він посилався під час подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/11497/22 від 29.11.2022 була надіслана на адреси учасників справи рекомендованим листом та вручена їх представникам, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивачу та відповідачу.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

15.05.2021 року о 11 год. 15 хв. у м. Київ по вул. Ушинського, 11, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Citroen C-elysee д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу Intercargo Truck Fl5231 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність забезпечена за автомобілем Citroen C-elysee д.н.з. НОМЕР_2 у Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ», що підтверджується полісом №202612832, який був діючий на дату ДТП, із лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 130000,00 грн., франшиза 2600,00 грн.

17.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВТРАНСЛОГІСТИК» звернулось до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 15.05.2021.

19.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВТРАНСЛОГІСТИК» звернулось до позивача із заявою про страхове відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 15.05.2021 та на виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу Intercargo Truck F15231 д.н.з. НОМЕР_1 .

Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 29.07.2021 року було складено страховий акт №ЦВ/21/2643 та сплачено на користь ТОВ «КИЇВТРАНСЛОГІСТИК», на рахунок зазначений в заяві про страхове відшкодування, страхове відшкодування в розмірі 5137,57 грн, що підтверджуються платіжним дорученням № 18926 від 29.07.2021 року.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2021 по справі №760/12712/21 за результатами дослідження наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Citroen C-elysee д.н.з. НОМЕР_2 , під час настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.05.2021 року о 11 год. 15 хв. у м. Київ по вул. Ушинського, 11, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 26.07.2021.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Судом встановлено, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2021 по справі №760/12712/21 зокрема досліджено, що: «протокол про адміністративне правопорушення ААБ №219141 від 15.05.2021 року відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого слідує, що 15.05.2021 року о 11 год. 15 хв. у м. Київ по вул. Ушинського, 11, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Citroen C-elysee д.н.з. НОМЕР_2 , не надав дорогу транспортному засобу Intercargo Truck F15231 д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

До протоколу додана Схема з місця ДТП від 15.05.2021 року, з якої вбачається місце розташування на дорозі транспортних засобів та місце їх зіткнення, зокрема автомобіль 1 -Citroen C-elysee д.н.з. НОМЕР_2 розташований попереду від автомобіля 2 - Intercargo Truck F15231 д.н.з. НОМЕР_1 , місце зіткнення позначено на схемі цифрою 3.

Судом в судовому засіданні було оглянуто відеозапис з місця ДТП на флеш-накопичувачі, який у судовому засіданні було залучено водієм ОСОБА_3 , з якого вбачається, що транспортні засоби, які рухаються по проїзній частині, щільно розташовані один до одного, рухаються у заторі, один за одним. Зафіксовано, що автомобіль Citroen С-elysee д.н.з. НОМЕР_2 розташований правіше від автомобіля Intercargo Truck F15231 та попереду від нього, рух транспортний засіб Citroen C-elysee не здійснює, зупинився, і в цей момент відбувається зіткнення автомобіля Intercargo Truck F15231 під керуванням водія ОСОБА_2 із транспортним засобом Citroen C-elysee під керуванням водія ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи ту обставину, що автомобіль Citroen C-elysee д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 в момент зіткнення транспортних засобів руху не здійснював, зупинився та чекав можливості, аби здійснити маневр перестроювання, що не заперечувалось обома водіями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та вбачається з дослідженого судом відеозапису з місця події, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно того, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 ПДР, що призвело до зіткнення транспортних засобів, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду».

З цих підстав Солом`янський районний суду м. Києва дійшов до переконання про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у діях водія ОСОБА_3 .

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Разом з цим, положеннями ст.988 Цивільного кодексу України, п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 32.1 ст.31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до випадків, коли шкода не відшкодовується віднесено шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

За загальним правилом цивільно-правова відповідальність - це встановлені законом юридичні наслідки за невиконання або неналежне виконання особою обов`язків, зобов`язань, що пов`язані з порушенням суб`єктивних цивільних прав другої сторони, та полягає у застосуванні до правопорушника в інтересах другої сторони установлених законом або договором правових заходів впливу, що несе для нього негативні, економічно невигідні наслідки майнового характеру, зокрема, відшкодування шкоди.

Отже, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3 , під час настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.05.2021 року о 11 год. 15 хв. у м. Київ по вул. Ушинського, 11, не виникає цивільно-правової відповідальності даної особи відповідно до закону.

Відтак цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застраховано - не настає, а тому в силу наведених приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода заподіяна автомобілю Intercargo Truck F15231 не підлягає відшкодуванню, адже фактично страховий випадок є таким що не настав.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

В силу вимог ст.1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Суд зауважує, що для застосування положень даної глави має значення саме факт безпідставного отримання, яке в даному випадку вбачається за відсутності випадку, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи.

З огляду на таке, суд вважає, що позивачем цілком обґрунтовано заявлено позов про стягнення з відповідача суми боргу на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.

14.02.2022 позивач звернувся із регресною вимогою №03/540 про сплату 5 137,57 грн страхового відшкодування у термін,який не перевищує 7 календарних днів з моменту отримання вимоги. Проте доказів направлення останньої позивачем не надано.

Згідно з ч.1 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Досудовий порядок врегулювання спорів є сукупністю заходів, що здійснюються стороною, права якої порушено, для безпосереднього вирішення спору зі стороною, яка є порушником майнових прав чи інтересів. Метою досудового врегулювання господарських спорів є усунення негативного впливу на господарську діяльність з боку контрагентів або запобігання такому.

В той же час, у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 року зазначено, що можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору. Обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обов`язкового досудового врегулювання спору в межах стягнення за ст.1212 Цивільного кодексу України особою, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави не передбачено, суд знаходить позовні вимоги про стягнення з відповідача про стягнення суми у розмірі 5 137,57 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 202, 232, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВТРАНСЛОГІСТИК» (04071, місто Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 62, ЛІТ. В, ідентифікаційний код - 40264854) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, ідентифікаційний код - 32382598) 5 137 (п`ять тисяч сто тридцять сім) грн. 57 коп. та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 13.02.2023

Суддя Владислав ДЕМИДОВ