ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2023 р. м. Житомир Справа № 906/37/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Риданової Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Брижан А.С., адвокат, ордер серії СВ №1045240 від 02.02.23р. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ ЕЛ СІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МИЛА КІЗОНЬКА ГАЙ

про стягнення 50 000,00 грн

Процесуальні дії по справі.

Господарським судом Житомирської області розглянуто справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ ЕЛ СІ" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "МИЛА КІЗОНЬКА ГАЙ" про стягнення 50 000, 00 грн за правилами спрощеного позовного провадження, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 16.02.23р. о 11:00год.

23.01.23р. до суду повернулася ухвала суду від 05.01.23р., надіслана на адресу відповідача, а саме: вул. Чехова, 16-А, Житомирський р-н, 12462 з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.22-25).

Відповідно до Витягу з ЄДР за №31 від 05.01.23р. щодо юридичної особи відповідача встановлено, що адреса місцезнаходження відповідає тій, на яку була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі від 05.01.23р.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства (частина друга статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Обов`язковою передумовою здійснення господарської діяльності є державна реєстрація суб`єкта господарювання, що забезпечує реалізацію принципів публічності, загальновідомості і достовірності даних про господарюючих суб`єктів; відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу підприємця, як місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Здійснюючи підприємницьку діяльність, суб`єкт господарювання вступає у повсякденні відносини з іншими суб`єктами господарської діяльності, а тому останні можуть потребувати оперативної взаємодії з підприємцем у господарській діяльності, зокрема задля проведення переговорів, співпраці у здійсненні прав та виконанні обов`язків, вчинення односторонніх правочинів, можливості обміну інформацією за договором. Звідси, зокрема, випливає обов`язок суб`єкта господарювання забезпечити доступність власних контактів, у тому числі можливість звернення до нього письмово в розумний строк.

Зазначений обов`язок суб`єкта господарювання забезпечити доступність власних контактів, у тому числі можливість отримання процесуальних документів суду випливає із змісту ст. 120 та ст. 242 ГПК України.

На підставі ч. 4 ст. 11 Кодексу суд застосовує практику ЄСПЛ як джерело права, зокрема, у справі «Осіпов проти України», де Суд нагадав, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

З врахуванням викладеного та оскільки кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 13 Кодексу), в судовому засіданні 16.02.23р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІ ЕЛ СІ" (м. Київ) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МИЛА КІЗОНЬКА ГАЙ" про стягнення на його користь 50000,00грн безпроцентної поворотної фінансової допомоги.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на невиконання відповідачем свого зобов`язання по поверненню коштів безпроцентної поворотної фінансової допомоги №б/н від 27.10.21р. після пред`явлення до нього вимоги щодо її повернення.

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався.

Справу розглянуто за наявними матеріалами справи на підставі ч.9 ст. 165 та ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

27.10.21р. зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ ЕЛ СІ" (як позикодавець, позивач) був підписаний Договір про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги (надалі за текстом - Договір поворотної фінансової допомоги) з Товариством з обмеженою відповідальністю "МИЛА КІЗОНЬКА ГАЙ" (як позичальник, відповідач), відповідно до якої позикодавець на умовах цього Договору передає у власність позичальнику грошові кошти у якості безпроцентної поворотної фінансової допомоги у формі безпроцентної поворотної допомоги, у розмірі та у строки, визначені цим Договором, а позичальник зобов`язується повернути отримані від позикодавця грошові кошти на умовах, що встановлені цим Договором.

Зазначена у цьому Договорі сума коштів повинна бути перерахована позикодавцем на банківський рахунок позичальника до 30.10.2021 року (п. 1.2. Договору поворотної фінансової допомоги).

Зазначена у цьому Договорі сума грошових коштів повинна бути повернена позичальником не пізніше 27.10.2022 року (п. 1.3. Договору поворотної фінансової допомоги).

Позикодавець за цим Договором надає позичальнику безпроцентну поворотну фінансову допомогу (позику) - безкоштовно, тобто не має права вимагати від позичальника процентів за користування отриманими по цьому Договору коштами чи будь-яких інших винагород, індексацій або компенсацій (п. 1.4. Договору поворотної фінансової допомоги).

Сума безпроцентної поворотної фінансової допомоги за цим Договором становить 60000,00грн (шістдесят тисяч гривень 00 копійок), без ПДВ (п. 2.1. Договору поворотної фінансової допомоги).

Зазначена у цьому Договорі сума грошових коштів надається шляхом їх перерахування позикодавцем на банківський рахунок позичальника (рахунок: НОМЕР_1 в АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК") не пізніше "30" жовтня 2021 року (п. 2.2. Договору поворотної фінансової допомоги).

Грошові кошти по цьому Договору повертаються шляхом їх перерахування позичальником на банківський рахунок позикодавця (п. 3.1. Договору поворотної фінансової допомоги).

Гарантії та відповідальність сторін у разі невиконання умов цього Договору сторони передбачили у розділі 5 Договору поворотної фінансової допомоги (а.с. 4-5).

28.10.21 року згідно платіжного доручення №1390 позивачем перераховано на рахунок відповідача НОМЕР_1 в АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК" 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00коп), в призначенні платежу якого вказано: "Безпроцентна поворотна фінансова допомога (часткова сума) згідно договору № б/н від 27.10.21р., без ПДВ (а.с. 6).

17.11.22р. за вих. №17-11/03 позивач надіслав відповідачу вимогу на суму 50 000,00грн в якій вимагав повернути йому протягом 30-денного строку на його розрахунковий рахунок заборгованість за позикою у сумі 50000,00грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) (а.с. 7-8).

Вказану вимогу позивачем надіслано відповідачу на його юридичну адресу цінним листом з описом вкладення, про що свідчить поштова накладна від 18.11.22р. (а.с. 9).

Оскільки вимогу позивача від 17.11.22р. було залишено без задоволення, позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача суми безпроцентної поворотної фінансової допомоги в розмірі 50000,00 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі за тектсом - ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст.175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом, Договір поворотної фінансової допомоги підписано зі сторони позивача, як позикодацем.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що сторонами спору 28.10.21р. укладено у спрощений спосіб договір позики.

Визначення поняття "поворотна фінансова допомога" наведено у абзаці 8 підп.14.1.257 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, згідно якого, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно із частиною першою статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями статей 525, 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач після отримання вимоги від 17.11.22р. за вих. №17-11/03 про повернення коштів безпроцентної поворотної фінансової допомоги в розмірі 50 000, 00 грн. протягом 30-деного строку своє зобов`язання не виконав.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Пунктами 1, 2 статті 86 ГПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не спростував доводів позивача, доказів на підтвердження повернення повністю/частково безпроцентної поворотної фінансової допомоги суду не подав.

За наведених обставин, суд ухвалює задовольнити вимогу позивача про стягнення 50000,00грн безпроцентної поворотної фінансової допомоги.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У зв`язку із задоволенням позову, у відповідності до вимог ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мила Кізонька Гай"(12462, Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Гай, вул. Чехова, буд. 16-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ ЕЛ СІ" (03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, буд. 1Б, офіс 6, ): 50 000,00грн безпроцентної поворотної фінансової допомоги, 2481,00грн судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 17.02.23

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (рек. )+ на ел. пошту:

3- відповідачу (рек. з повідомл.) + на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1