СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Харків Справа № 913/567/19(913/745/21)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Стойка О.В. , суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.

та представників сторін:

позивача не з`явився,

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (вх. 364Л/1) на рішення Господарського суду Луганської області від 17 січня 2022 року (суддя Яресько Б.В., повний текст складено 20.01.2022 р.) у справі 913/567/19 (913/745/21)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», м. Луганськ

до Фізичної особи підприємця Горбенко Наталії Олександрівни, м. Лисичанськ Луганської обл.

про відшкодування збитків, заподіяних порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії в сумі 32379 грн 42 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фізичної особи підприємця Горбенко Наталії Олександрівни про відшкодування збитків, заподіяних порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії в сумі 32379 грн. 42 коп.

Позивач посилається на те, що 04.01.2018 ним при проведенні перевірки за адресою: м. Лисичанськ, кв. Східний буд. 30 кв. 54 було встановлено порушення відповідачем п.42, п.48 «Правил користування електроенергією для населення», про що складено акт про порушення 0002134 від 04.01.2018, який без зауважень підписано Горбенко Миколою Івановичем (чоловіком відповідача). Як зазначає позивач, рішенням комісії, яке оформлено протоколом 228 від 09.01.2018 акт про порушення визнано правомірним та виконано розрахунок вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 35977,13 грн. Позивач вказує на те, що відповідачем добровільно сплачено 3597,71 грн., залишок заборгованості складає 32379,42 грн.

Позовна заява розглянута в межах справи 913/567/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".

Рішенням Господарського суду Луганської області від 17 січня 2022 року у справі 913/567/19 (913/745/21) у задоволенні позову відмовлено повністю.

В наведеному рішенні суд першої інстанції встановив, що акт про порушення 002134 від 04.01.2018 року відповідає вимогам пункту 53 «Правил користування електроенергією для населення» та розділу 4 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» (яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року 562), містить всі необхідні для розрахунку параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що відповідач допустив необліковане споживання електричної енергії шляхом самовільного підключення електропроводки до електромережі, що призвело до споживання електроенергії поза приладами обліку, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим.

Разом із тим, суд першої інстанції відмовив в позові в зв`язку з пропуском строку позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем.

Позивач із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апелянт зазначає про те, що відмовляючи в задоволенні позову у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності суд першої інстанції не врахував положення Закону України від 30.03.2020 540-IX «внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ «та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначеністаттями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Враховуючи наведене, позивач вважає, що ним не пропущено строк позовної давності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2022 розгляд справи призначено на 07.02.2023 о 11:00 год.

В судове засідання 07.02.2023 сторони не з`явились.

Позивач отримав ухвалу суду від 09.12.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду від 09.12.2022 не відправлена Східним апеляційним господарським судом в установленому порядку на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що тимчасово відсутній обмін з відділенням поштового зв`язку 93118 в умовах воєнного стану, про що Східним апеляційним господарським судом складено акт від 15.12.2022.

В матеріалах справи відсутні відомості про інші засоби зв`язку із відповідачем.

З метою повідомлення учасників про розгляд цієї справи, на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу ''Судова влада України" у розділі "Новини" розміщено відповідне повідомлення із зазначенням дати, часу та місця проведення судового засідання у цій справі.

Таким чином, судом вжито всіх можливих заходів із повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, належним чином повідомлено позивача та відповідача про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач у 2018 році надавав відповідачу послуги з електропостачання на об`єкт за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідачу відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 .

04.01.2018 представниками позивача при проведенні перевірки за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено порушення споживачем п.42,48 «Правил користування електроенергією для населення», а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не належить енергопостачальній установі (мережі ЖЕК 5) з порушенням схеми обліку відкритою електропроводкою, яку представник енергопостачальника не мав можливість виявити під час контрольного огляду. Підключення фазного дроту з шини в РШ 0,4 кВт відкритою проводкою, що іде до кв. 54 прихованою проводкою, для споживання електричної енергії поза лічильником.

Вказані обставини зафіксовані в акті про порушення 0002134 від 04.01.2018, який складено та підписано трьома представниками постачальника електричної енергії та свідком ОСОБА_2 (електрик ЖЕКу 5).

Перевірка проводилась за участю ОСОБА_3 (чоловіка відповідача), який надав свої паспортні дані та підписав акт про порушення без зауважень.

04.01.2018 позивачем у присутності ОСОБА_3 складено акт про усунення порушень «Правил користування електричною енергією».

09.01.2018 відбулось засідання комісії позивача, оформлене протоколом 228 від 09.01.2018, за результатами якого акт про порушення 0002134 від 04.01.2018 визнано правомірним та виконано розрахунок вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 35977,13 грн.

На засіданні комісії був присутній ОСОБА_3 , якому було вручено рахунок на оплату.

Відповідачем 10.01.2018 сплачено за актом про порушення грошові кошти в розмірі 3597,71 грн., що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» від 10.01.2018.

Позивач в позові зазначає про те, що залишок заборгованості в розмірі 32379,42 грн. залишився неоплаченим.

20.10.2020 Лисичанським міським судом Луганської області було відкрито провадження у цивільній справі 415/6194/20 за позовною заявою ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у сумі 32379,42 грн.

29.09.2021 Лисичанський міський суд Луганської області закрив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку з тим, що справа підлягає розгляду Господарським судом Луганської області, в провадженні якого з 18.10.2019 перебуває справа 913/567/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".

11.10.2021 позивач направив до Господарського суду Луганської області позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача вартість необлікованої електричної енергії у сумі 32379,42 грн.

Судова колегія враховує наступне.

Відповідно до пункту 37 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року 1357 (далі - ПКЕЕН) (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), енергопостачальник має право: перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку.

Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об`єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу обліку; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки.

Відповідно до пункту 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку.

Згідно з абзацу 1 пункту 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

З наведених положень п.53 ПКЕЕН вбачається, що акт про порушення підписується побутовим споживачем або його представником, яким може бути співвласник об`єкта або особа, що має право користуватись цим об`єктом відповідно до договору.

Як свідчать матеріали справи, 04.01.2018 представниками позивача проведено перевірку за адресою споживача ( ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами перевірки складено акт про порушення 0002134 від 04.01.2018, який підписано ОСОБА_3 (чоловіком ОСОБА_1 ), який надав свої паспортні дані та підписав вказаний акт без зауважень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає про те, що акт про порушення є неправомірним, оскільки складений без участі споживача - ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 наполягає на тому, що вона не уповноважувала чоловіка на участь у перевірці та підписання акта від її імені.

Судова колегія враховує, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 є представником споживача в розумінні положень п.53 ПКЕЕН, а саме, що він є співвласником квартири або особою, яка користується квартирою відповідно до договору.

Натомість, відповідачем надано суду договір купівлі-продажу від 26.10.1998, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 придбала у власність квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ст.59 Сімейного кодексу України - той з родружжя,хто є власником майна, визначає режим володіння і користування ним.

Факт проживання (реєстрації) ОСОБА_3 у вказаній квартирі не є свідченням того, що він є особою, яка має право підписувати акт про порушення від імені власника квартири ОСОБА_1 .

Крім того, відповідач заперечує факт спільного проживання з чоловіком за адресою проведення перевірки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в порушення абзацу 1 пункту 53 ПКЕЕН, акт про порушення 0002134 від 04.01.2018 складено без участі споживача чи його повноважного представника.

Крім того, згідно абзаців 3, 5,6,7 пункту 53 ПКЕЕН, акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії.

В акті про порушення 0002134 від 04.01.2018 зазначено місце та дату проведення засідання комісії постачальника з розгляду акту про порушення.

Разом із тим, враховуючи, що вказаний акт також був складений без участі споживача чи його повноважного представника, відсутні підстави вважати, що відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду комісією постачальника акту про порушення.

Позивачем не надано суду доказів повідомлення споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Засідання комісії постачальника з розгляду акту про порушення відбулось 09.01.2018 за участю ОСОБА_3 .

Проте, відповідач наполягає на тому, що вона не уповноважувала чоловіка бути присутнім від її імені на засіданні комісії.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження повноважень Горбенка Миколи Івановича приймати участь в засіданні комісії від імені споживача та підписувати відповідний протокол.

За вказаних обставин, враховуючи неповідомлення споживача про засідання комісії, а також те, що на засідання прибув неповноважний представник споживача, відповідно до абзацу 7 пункту 53 ПКЕЕН, акт про порушення 0002134 від 04.01.2018 не повинен був розглядатись позивачем.

З огляду на вищенаведені порушення позивачем п.53 ПКЕЕН при складанні акту про порушення 0002134 від 04.01.2018 та при його розгляді на засіданні комісії постачальника 09.01.2018, судова колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків в розмірі 32379,42 грн., заподіяних порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судова колегія також вважає за необхідне врахувати неаступне.

Згідно абзацу 2 пункту 11 ПКЕЕн - відповідальність за збереження поквартирних засобів обліку, встановлених на сходових клітках...несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок.

Згідно поясненням позивача в позовній заяві, акту про порушення 0002134 від 04.01.2018, а також відповідно до схеми про підключення електроустановки (додаток 1 до акту) самовільне підключенн здійснене до мережі,власником якої є ЖЕК 5 - організація, у віданні якої перебуває будинок за адресою відповідача.

Враховуючи, що вказане підключення відбулося в РЩ 0,4кв, що розташований на сходовій клітиці, до електромереж ЖЕК 5, слід прийти до висновку, що воно здійснене в зоні відповідальності ЖЕК5, а не споживача.

В рішенні, що оскаржується, суд першої інстанції погодився із позицією позивача, що відповідач здійснив часткову оплату за необліковане користування електроенергією. Позивач в суді першої інстанції висловлював позицію, що часткова оплата здійснена відповідачем, є доказом визнання боргу.

Судова колегія вважає таку думку помилковою, оскільки позиція відповідача щодо невизнання позову є незмінною, дії вчинені на фіксацію порушення не можуть бути прийняті до уваги через порушення позивачем п.53 ПКЕЕн (оскільки споживач, або його представник, не був учасником складання акту про порушення) часткова оплата могла бути здійснена для запобігання застосування позивачем п.35 ПКЕЕн щодо відключення побутового споживача від постачання електроенергії.

Суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі всі обставини справи та в оскаржуваному рішенні дійшов передчасного висновку про правомірність заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач надав суду заяву про застосування позовної давності до вимог позивача.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції встановив, що з врахуванням оплати відповідачем 10.02.2018 частини боргу строк позовної давності почав перебіг з 11.02.2018, а отже, за висновком місцевого господарського суду, на момент направлення позивачем позову до Господарського суду Луганської області 11.10.2021 строк позовної давності сплинув.

Судова колегія зазначає, що часткова оплата боргу здійснена відповідачем 10.01.2018, а не 10.02.2018, як помилково вказав суд першої інстанції, що підтверджується квитанцією та фіскальним чеком від 10.01.2018. Отже, строк позовної давності розпочав перебіг з 11.01.2018.

Водночас, слід врахувати, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено карантин з 12.03.2020 до 31.12.2022 на всій території України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину".

Зазначений Закон України набрав чинності 02.04.2020, а позивач звернувся до Господарського суду Луганської області 11.10.2021.

З огляду на викладене, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги позивача про те, що при зверненні до суду з цим позовом ним не було пропущено строк позовної давності.

Разом із цим, судова колегія враховує, що за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Частинами 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини порушення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Отже, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги.

Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість.

І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (подібний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі 904/3405/19, від 22.05.2018 у справі 369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі 367/6105/16-ц, від 14.11.2018 у справі 183/1617/16, від 28.11.2018 у справі 504/2864/13-ц, від 05.12.2018 у справах 522/2202/15-ц, 522/2201/15-ц та 522/2110/15-ц, від 07.08.2019 у справі 2004/1979/12, від 18.12.2019 у справі 522/1029/18, від 16.06.2020 у справі 372/266/15-ц, від 07.07.2020 у справі 712/8916/17-ц).

Враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог, заява позивача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

З огляду на неповне з`ясування Господарським судом Луганської області всіх обставин справи, помилкове зпстосування строку позовної давності судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення Господарського суду Луганської області від 17.01.2022 у справі 913/567/19 (913/745/21) з прийняттям нового рішення про відмову у позові.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.2 ч.1 ст. 275, п.1 ч.1 ст.277, ст. 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Луганської області від 17.01.2022 у справі 913/567/19 (913/745/21) скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.02.2023

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков