ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023м. ДніпроСправа № 904/2178/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зв`язоктелекомбуд" (02068, м. Київ, пр. М. Бажана, буд. 1-М, оф. 12; ідентифікаційний код 32590199)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-Інжиніринг" (49106, м. Дніпро, вул. Верхоянська, буд. 49; ідентифікаційний код 38114069)

про стягнення 494 178 грн. 93 коп.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Зв`язоктелекомбуд" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№2089/22 від 29.07.2022) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-Інжиніринг" 494 178 грн. 93 коп., що складає 201 581 грн. 45 коп. - заборгованості за роботи, виконані відповідно до умов Договору субпідряду від 04.11.2020 №04-11-2020-О, 202 544 грн. 24 коп. - штрафу, 80 844 грн. 37 коп. - інфляційних нарахувань та 9 208 грн. 87 коп. - 3% річних.

Також просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та витрати на правову допомогу.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№25990/22 від 10.08.2022) про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач у заяві (вх.№26738/22 від 16.08.2022) про забезпечення позову просить суд накласти арешт на кошти у розмірі ціни позову - 694 178 (шістсот дев`яносто чотири тисячі сто сімдесят вісім) грн. 93 коп., а також у розмірі витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви - 10 412 (десять тисяч чотириста дванадцять) грн. 69 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп., які обліковуються на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-Інжиніринг", які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2022 заяву (вх.№26738/22 від 16.08.2022) про забезпечення позову повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Зв`язоктелекомбуд" (02068, м. Київ, пр. М. Бажана, буд. 1-М, оф. 12; ідентифікаційний код 32590199) та повідомлено, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду після усунення недоліків.

Позивач у повторно поданій заяві (вх.№27884/22 від 25.08.2022) про забезпечення позову просить суд накласти арешт на кошти у розмірі ціни позову - 694 178 (шістсот дев`яносто чотири тисячі сто сімдесят вісім) грн. 93 коп., а також у розмірі витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви - 10 412 (десять тисяч чотириста дванадцять) грн. 69 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп., які обліковуються на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-Інжиніринг" та на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-Інжиніринг", які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2022 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Зв`язоктелекомбуд" (02068, м. Київ, пр. М. Бажана, буд. 1-М, оф. 12; ідентифікаційний код 32590199) (вх.№27884/22 від 25.08.2022) про забезпечення позову.

Відповідач у клопотанні/заяві (вх.№30898/22 від 16.09.2022) про поновлення пропущеного з поважних причин строку /продовження процесуального строку, що встановлений судом просить визнати причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕДС-Інжиніринг" строку на подання відзиву на позовну заяву поважним, поновити пропущений строк для подання відзиву на позовну заяву та прийняти відзив на позовну заяву за вих.№1509/22-02 від 15.09.2022 до розгляду та матеріалів справи, посилаючись на те, що ухвала від 15.08.2022 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі була відправлена на електронну пошту відповідача 16.08.2022, проте відповідачем було пропущено строк для подання відзиву на позовну заяву у зв`язку з наступними обставинами: - юрисконсульт відповідача у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуває за межами України, що ускладнює своєчасну підготовку процесуальних документів; - режим роботи підприємства у зв`язку з введенням воєнного стану зазнав вимушених змін, що стосується також кількості робочих днів та кількості залучених до роботи працівників.

Також відповідач у відзиві на позовну заяву, який було додано до клопотання/заяви про поновлення пропущеного з поважних причин строку /продовження процесуального строку просить прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та посилається на те, що: - згідно з пунктом 5.1. Договору позивачем самим було порушено строки виконання своїх зобов`язань за Договором - товар поставлено лише 21.04.2021, а роботи виконані 01.10.2021; - позивачем не враховано та не повідомлено суду, що 31.08.2022 відповідачем платіжним дорученням №9587 від 31.08.2022 було сплачено на користь позивача грошові кошти у розмірі 200 000 грн. 00 коп., а тому розмір позовних вимог підлягає зменшенню; - останній день терміну виконання обов`язку відповідача щодо здійснення розрахунку за роботи спливав 19.10.2021, а не 15.10.2021, як пораховано позивачем, з урахуванням святкового дня 14.10.2021 та переносом НБУ робочого дня банківської системи з 15.10.2021 на 23.10.2021; - ціна Договору складає 2 861 047 грн. 27 коп.; - позивачем також невірно було здійснено розрахунок штрафних санкцій, інфляційного збільшення та 3% річних; - позивач зазначає, що відповідач ухиляється від позасудового вирішення спору, що не відповідає дійсності; - щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. позивачем не надано жодних документів, які підтверджують витрати.

Щодо поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву суд вважає за необхідне його поновити з метою повного та всебічного розгляду справи.

Позивач у заяві (вх.№31793/22 від 23.09.2022) про зменшення розміру позовних вимог надає копію заключної виписки за період з 31.08.2022 по 31.08.2022, просить зменшити розмір вимог та стягнути з відповідача 494 178 грн. 93 коп., що складає 201 581 грн. 45 коп. - основної заборгованості, 202 544 грн. 24 коп. - штрафу відповідно до умов Договору, 80 844 грн. 37 коп. - інфляційних нарахувань, 9 208 грн. 87 коп. - 3% річних, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та витрати на правову допомогу.

Також позивач у відповіді (вх.№34440/22 від 14.10.2022) на відзив просить: - позов задовольнити в повному обсязі з урахуванням зменшених позовних вимог; - стягнути з відповідача 494 178 грн. 93 коп., що складає 201 581 грн. 45 коп. - основної заборгованості, 202 544 грн. 24 коп. - штрафу відповідно до умов Договору, 80 844 грн. 37 коп. - інфляційних нарахувань та 9 208 грн. 87 коп. - 3% річних; - стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та витрати на правову допомогу та посилається на те, що: - ухвалу від 15.08.2022 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі було оприлюднено 17.08.2022, а відзив, відповідно до даних з сервісу відстеження АТ "Укрпошта" направлено тільки 16.09.2022, що може свідчити про порушення строків, визначених в ухвалі для подання відзиву на позовну заяву; - авансові платежі для початку виконання робіт було сплачено відповідачем в повному обсязі тільки 29.12.2021, тоді як відповідно до умов Договору для початку виконання робіт генпідрядник сплачує на поточний рахунок субпідрядника авансові платежі; - будь-яких заперечень, зауважень або претензій стосовно строків та якості виконаних робіт або поставленого обладнання відповідачем надано не було, що свідчить про своєчасне та в повному обсязі виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором.

Позивач у клопотанні (вх.№34685/22 від 17.10.2022) про долучення документів до матеріалів справи просить долучити до матеріалів справи докази розміру витрат на професійну правничу допомогу та врахувати їх при розподілі судових витрат.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Справа розглядається відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод протягом розумного строку з урахуванням введення в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Зв`язоктелекомбуд", як субпідрядником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕДС-Інжиніринг", як генпідрядником, було укладено Договір від 04.11.2020 №04-11-2020-О (надалі - Договір) (а.с.5-15).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що субпідрядник зобов`язується виконати власними силами, з власних матеріалів та із застосуванням власного обладнання - будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи з монтажу системи зв`язку та системи відеоспостереження на ПС 110/35 кВ "Южне Енерджі" згідно з пунктом 1.3. Договору (надалі - роботи), а генпідрядник зобов`язується надати субпідряднику доступ до місця виконання робіт, забезпечити прийняття робіт, підписання Актів приймання виконаних підрядних робіт або передачі обладнання та здійснювати оплату на умовах, визначених Договором.

Найменування об`єкту будівництва: ПС 110/35 кВ "Южне Енерджі" Одеська область, Лиманський район (пункт 1.2. Договору).

Роботи виконуються згідно проектної документації в наступних частинах:

Том 19. Підстанційний вузол. Засоби зв`язку. Шифр 04/02-01-0418-Р-ПВ-108-331

Том. 20. Підстанційний вузол. ВОЛЗ. Станційні споруди. Шифр 04/02-01-0418-Р-ПВ-108-32

Том 26. Підстанційний вузол. Система відеоспостереження. Шифр 04/02-01-0418-Р-ПВ-662-СВ (пункт 1.3. Договору).

Відповідно до пункту 1.5. Договору повний перелік робіт, матеріалів та обладнання, які використовуються при виконанні робіт та поставляються субпідрядником, приведений в додатках № 2 та № 3, які є невід`ємною частиною Договору.

Замовник робіт - АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (пункту 1.4. Договору).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що загальна вартість робіт (ціна Договору) визначена на підставі Протоколу походження договірної ціни (Додаток № 1 до Договору) та становить: 2 411 241 грн. 00 коп. (два мільйони чотириста одинадцять тисяч двісті сорок одна грн. 00 коп.), крім того ПДВ 20% - 482 248 грн. 20 коп. (чотириста вісімдесят дві тисячі двісті сорок вісім грн. 20 коп.). Всього ціна Договору з ПДВ складає 2 893 489 грн. 20 коп. (два мільйони вісімсот дев`яносто три тисячі чотириста вісімдесят дев`ять грн. 20 коп.).

Ціна цього Договору може бути зменшена чи збільшена за взаємною згодою сторін у випадку зміни об`ємів робіт (пункт 2.2. Договору).

Відповідно до пункту 3.1. Договору розрахунки за цим Договором між сторонами будуть відбуватись виключно в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок субпідрядника, зазначений в розділі 19. Договору. Сторони дійшли згоди, що оплата вартості робіт, передбачених цим Договором, здійснюватиметься генпідрядником шляхом сплати авансу та оплати за фактично виконані роботи та поставлене обладнання у наступному порядку:

3.1.1 для початку виконання робіт генпідрядник сплачує на поточний рахунок субпідрядника наступні авансові платежі:

3.1.1.1. на придбання матеріалів та обладнання аванс в розмірі 50% від ціни Договору в сумі 1 205 620 грн. 50 коп. (один мільйон двісті п`ять тисяч шістсот двадцять гривень 50 копійок) без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 241 124 грн. 10 коп., всього з ПДВ -1 446 744 грн. 60 коп. (один мільйон чотириста сорок шість тисяч сімсот сорок чотири гривні 60 копійок) протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання Договору сторонами;

3.1.1.2. платіж в розмірі 35% від ціни Договору в сумі 843 934 грн. 35 коп. (вісімсот сорок три тисячі дев`ятсот тридцять чотири гривні 35 копійок) без ПДВ, крім того ПДВ -168 786 грн. 87 коп., всього з ПДВ - 1 012 721 грн. 22 коп. (один мільйон дванадцять тисяч сімсот двадцять одна гривня 22 копійки) протягом 10-ти банківських днів з дати поставки обладнання та підписання сторонами відповідного Акту прийому - передачі обладнання або накладної;

3.1.2. остаточний розрахунок за виконані роботи проводиться генпідрядником впродовж 10 (десяти) банківських днів після підписання сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт (далі за текстом - Акт) з урахуванням авансу, що був раніше перерахований.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що субпідрядник протягом 5-ти (п`яти) робочих днів після завершення виконання робіт, передає генпідряднику акти приймання виконаних підрядних робіт; Акти прийому - передачі обладнання або накладні на поставлене обладнання, субпідрядник передає генпідряднику у день поставки відповідного обладнання.

Згідно з пунктом 4.2. Договору генпідрядник після отримання акту приймання виконаних підрядних робіт, акту прийому-передачі обладнання або накладної протягом 7 (семи) робочих днів підписує і направляє субпідряднику зазначені акти та накладні або надає мотивовану відмову в прийманні робіт або обладнання з переліком зауважень та необхідних дороблень або виправлення недоліків (дефектів).

Як вбачається, сторонами було підписано протокол узгодження договірної ціни (Додаток №1 до Договору субпідряду №04-11-2020-О від 04.11.2020), відповідно до якого загальна вартість робіт за Договором складає: 2 411 241 грн. 00 коп. (два мільйони чотириста одинадцять тисяч двісті сорок одна грн. 00 коп.), крім того ПДВ 20% - 482 248 грн. 20 коп. (чотириста вісімдесят дві тисячі двісті сорок вісім грн. 20 коп.). Всього вартість робіт з ПДВ складає: 2 893 489 грн. 20 коп. (два мільйони вісімсот дев`яносто три тисячі чотириста вісімдесят дев`ять грн. 20 коп.) (а.с.16).

В подальшому сторонами було підписано:

- Договірна ціна №1. Нове будівництво ПС 110/35 кВ "Южне Енерджі" в Лиманському районі Одеської області" (стадія "РД"). Підстанційний вузол. Засоби зв`язку. Підстанційний вузол. ВОЛЗ (Додаток №2 до Договору субпідряду №04-11-2020-О від 04.11.2020) на загальну вартість 398,68200 тис. грн.(а.с.17);

- Договірна ціна №2. Нове будівництво ПС 110/35 кВ "Южне Енерджі" в Лиманському районі Одеської області" (стадія "РД"). Підстанційний вузол. Система відеоспостереження (Додаток №3 до Договору субпідряду №04-11-2020-О від 04.11.2020) на загальну вартість 2 494,80720 тис. грн. (а.с.28)

В матеріалах справи містяться копії:

- локального кошторису на будівельні роботи №05-002-001: ВОЛЗ. Станційні споруди. Засоби зв`язку. ВОЛЗ. (а.с.18-20);

- локального кошторису на будівельні роботи №05-002-002: Засоби зв`язку. ВОЛЗ (а.с.21-22);

- локального кошторису на будівельні роботи №05-003-002: Кабельна підсистема системи відеоспостереження. Система відеоспостереження (а.с.23-25);

- локального кошторису на будівельні роботи №05-003-003: Монтажні роботи системи відеоспостереження. Система відеоспостереження (а.с.26-27).

- локального кошторису на придбання устаткування, меблів та інвентарю №05-003-004: Придбання устаткування. Система відеоспостереження (а.с.29-30);

Як вбачається, на виконання умов Договору субпідрядником було передано генпідряднику обладнання на загальну суму 2 269 646 грн. 47 коп., з урахуванням ПДВ, що підтверджується копіями видаткових накладних, а саме:

- від 21.04.2021 №00116 на загальну суму 1 823 804 грн. 78 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.31);

- від 21.04.2021 №00117 на загальну суму 312 651 грн. 60 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.32);

- від 21.04.2021 №00118 на загальну суму 133 190 грн. 09 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.33).

Також на виконання умов Договору субпідрядником було виконано будівельні роботи на загальну суму 591 400 грн. 80 коп., що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2021, а саме:

- від 01.10.2021 №1 на загальну суму 80 230 грн. 80 коп. (а.с.35-39);

- від 01.10.2021 №2 на загальну суму 511 170 грн. 00 коп. (а.с.48-52).

Також сторонами на виконання умов Договору 01.10.2021 було підписано:

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2021 на загальну суму 591,4008 тис. грн. (а.с.34, 47);

- акти приймання-передачі устаткування до монтажу на загальну суму 2 269 646 грн. 47 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.44, 57);

- акти приймання-передачі устаткування після монтажу на загальну суму 1 913 570 грн. 41 коп., без ПДВ (а.с.45-46, 58-59);

В матеріалах справи містяться також копії:

- відомості ресурсів до Акта прийняття №1 за жовтень 2021 (а.с.40-43);

- відомості ресурсів до Акта прийняття №2 за жовтень 2021 (а.с.53-56).

На виконання умов договору відповідачем було здійснено сплату на загальну суму 2 659 465 грн. 82 коп. (в тому числі 31.08.2022 сплачено 200 000 грн. 00 коп. - після звернення позивача з позовом до суду), що підтверджується заключними виписками по рахунку, а саме:

- за період з 19.11.2020 по 19.11.2020; сплата на суму 400 000 грн. 00 коп. (а.с.73);

- за період з 18.12.2020 по 18.12.2020; сплата на суму 800 000 грн. 00 коп. (а.с.74-75);

- за період з 24.12.2020 по 24.12.2020; сплата на суму 246 744 грн. 60 коп. (а.с.76);

- за період з 06.05.2021 по 06.05.2021; сплата на суму 512 721 грн. 22 коп. (а.с.77-78);

- за період з 21.12.2021 по 21.12.2021; сплата на суму 200 000 грн. 00 коп. (а.с.79);

- за період з 29.12.2021 по 29.12.2021; сплата на суму 300 000 грн. 00 коп. (а.с.80);

- за період з 31.08.2022 по 31.08.2022; сплата на суму 200 000 грн. 00 коп. (а.с.146).

Як вбачається, позивач звертався до відповідача з претензією від 14.06.2022 №023-2-2022 щодо виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати виконаних робіт та оплати боргу в розмірі 401 581 грн. 45 коп. та штрафу у розмірі 202 544 грн. 24 коп. (а.с.60-63).

Позивач стверджує, що відповідачем не сплачена заборгованість за Договором, що і стало причиною спору і звернення до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ ТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами першою, другою статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з умовами Договору загальна вартість робіт (ціна Договору) складає 2 893 489,20 грн.; ціна Договору може бути зменшена чи збільшена за взаємною згодою сторін у випадку зміни об`ємів робіт.

Як вбачається з підписаних сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт та Актів приймання-передачі устаткування, загальна вартість робіт (ціна Договору) складає 2 861 047 грн. 27 коп.

За умовами Договору строк оплати за виконані роботи є таким, що настав 19.10.2021.

Як вбачається відповідачем частково проведено сплату за Договором на загальну суму 2 659 465 грн. 82 коп., з урахуванням чого залишок заборгованості складає 201 581 грн. 45 коп. (2 861 047 грн. 27 коп. - 2 659 465 грн. 82 коп.)

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 201 581 грн. 45 коп. - заборгованості.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань

Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається позивачем нараховано 3% річних у зв`язку із простроченням оплати у розмірі 9 208 грн. 87 коп. за загальний період з 15.10.2021 по 20.07.2022.

Проте, відповідно до умов Договору, станом на 15.10.2021 строк оплати за виконані роботи є таким, що не настав. Строк оплати за виконані за Договором роботи є таким, що настав - 19.10.2021.

Після перерахунку розмір 3% річних за період з 20.10.2021 по 20.07.2022 складає 9 208 грн. 87 коп.

Також позивачем здійснено інфляційні нарахування у розмірі 80 844 грн. 37 коп. за загальний період з 15.10.2021 по 30.06.2022,

Після перерахунку розмір інфляційних нарахувань за загальний період з листопада 2021 по червень 2022 включно складає 80 844 грн. 37 коп.

Щодо нарахування штрафу

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання; у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з частинами 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 12.13. Договору визначено, що у випадку несвоєчасного проведення розрахунків за належним чином виконані та прийняті генпідрядником роботи на строк понад 60 (шістдесят) календарних днів, генпідрядник додатково сплачує штраф в розмірі 7% від загальної вартості Договору.

Як вбачається, позивачем здійснено нарахування штрафу у розмірі 202 544 грн. 24 коп. від загальної вартості робіт за Договором. Проте, вбачається, що роботи виконані позивачем на суму, меншу від загальної вартості робіт.

Тому суд не погоджується з наданим розрахунком, після перерахунку, виходячи зі змісту пункту 12.13., з урахуванням вартості фактично виконаних за Договором робіт, розмір штрафу складає 200 273 грн. 31 коп.

В той же час, враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для зменшення розміру штрафу, що підлягає стягненню з відповідача, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із частиною 3 статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зокрема, з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд виходить із того, що у принципі добросовісності, а саме: при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з якими здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Сторони є вільними у виборі контрагента, у визначенні умов договору, тощо, що відповідає нормам закону. Добросовісність, розумність та справедливість є засадами зобов`язальних правовідносин і зміст даних принципів полягає у тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб. В свою чергу, добросовісність є внутрішнім критерієм, в той час як справедливість і розумність - зовнішнім або об`єктивним, і зазначені принципи у сукупності є оціночними категоріями цивільного права.

Суд враховує і те, що цивільне законодавство не дає визначення даних принципів, віддаючи це на розсуд сторін зобов`язання, тобто укладаючи угоду сторони повинні керуватись внутрішнім критерієм - добросовісністю по відношенню до контрагента (вчиняти дії таким чином, щоб при цьому не завдавалася шкода, неможливість укладення зобов`язання на засадах обману, насильства, зловживання довірою, дотримуватись правової поведінки суб`єктів зобов`язання, вчиняти всі залежні від сторони зобов`язання дії щодо належного виконання зобов`язання та непорушення прав інших осіб), і виходити з зовнішнього критерію - справедливості та розумності, що виражається в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню, тобто кожна сторона у виконанні цивільно-правових зобов`язань повинна дотримуватись такої поведінки по відношенню до своїх прав і обов`язків, яка б виключала необ`єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов`язання стосовно одна одної.

З мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності. Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Суд об`єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги всі обставини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що:

- враховуючи умови договору, загальний розмір штрафу (200 273 грн. 31 коп.), річних (9 208 грн. 87 коп., інфляційних нарахувань (80 844 грн. 37 коп.) за прострочення виконання зобов`язання складає 144,024438% від суми основного боргу (201 581 грн. 45 коп.), що є явно неспівмірним з допущеним порушенням;

- судом також враховано, що штраф є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може, тому при зменшенні розміру штрафу позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані.

Отже, беручи до уваги правове призначення штрафних санкцій, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи ступінь виконання відповідачем зобов`язання, а також те, що штраф нараховано, у тому числі на суму вже виконаного зобов`язання, що є безпідставним, суд вважає за необхідне зменшити визнаний судом обґрунтованим розмір штрафу на 90%, тобто штраф становить 20 027 грн. 33 коп.

Таке зменшення розміру штрафу суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 7 378 грн. 62 коп. - витрат по сплаті судового збору, виходячи з правомірно пред`явлених позовних вимог, у тому числі і розміру штрафу у сумі 200 273 грн. 31 коп.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зв`язоктелекомбуд" (02068, м. Київ, пр. М. Бажана, буд. 1-М, оф. 12; ідентифікаційний код 32590199) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-Інжиніринг" (49106, м. Дніпро, вул. Верхоянська, буд. 49; ідентифікаційний код 38114069) про стягнення 494 178 грн. 93 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-Інжиніринг" (49106, м. Дніпро, вул. Верхоянська, буд. 49; ідентифікаційний код 38114069) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зв`язоктелекомбуд" (02068, м. Київ, пр. М. Бажана, буд. 1-М, оф. 12; ідентифікаційний код 32590199) 201 581 (двісті одна тисяча п`ятсот вісімдесят одна) грн. 45 коп. - заборгованості, 80 844 (вісімдесят тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 37 коп. - інфляційних нарахувань, 9 208 (дев`ять тисяч двісті вісім) грн. 87 коп. - 3% річних, 20 027 (двадцять тисяч двадцять сім) грн. 33 коп. - штрафу та 7 378 (сім тисяч триста сімдесят вісім) грн. 62 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

17.02.2023