ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023м. ДніпроСправа № 904/3071/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки

за зустрічним позовом Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія", м. Дніпро

про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Головаха К.К.

Представники:

від позивача (за первісним позовом): Сагайдак А.В., адвокат;

від відповідача (за первісним позовом): Якимець Я.К., адвокат.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" про стягнення заборгованості за договором поставки № 2103883 від 30.07.2021 на суму основної заборгованості - 1 800 000 грн, пені - 34 520, 55 грн та 3% річних - 3 550, 68 грн.

Ухвалою суду від 21.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 19.10.2022.

13.10.2022 Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" подало до Господарського суду Дніпропетровської області зустрічну позовну заяву та відзив на позов.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" 14.10.2022 подало до суду заперечення (вх. № 34456/22 та 34481/22), за змістом яких просить повернути відзив та зустрічну позовну заяву Акціонерному товариству "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" у зв`язку з тим, що відзив на зустрічна позовна заява підписані не уповноваженою на те особою.

Дані заперечення заявник мотивує тим, що надання правової допомоги адвокатом на підставі довіреності не допускається.

Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" 18.10.2022 подало до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із масовими ракетними атаками по місту Нікополь.

Ухвалою суду від 19.09.2022 відкладено підготовче засідання на 14.11.2022.

Ухвалою суду від 14.11.2022 відкладено підготовче засідання на 12.12.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" 01.12.2022 подало до суду відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив від 02.12.2022.

В судовому засіданні 12.12.2022 сторони надали усні пояснення та заперечення по справі.

Ухвалою суду від 12.12.2022 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні по суті на 17.01.2023.

03.01.2022 від позивача надійшла заява про долучення документів у справі, а саме платіжного доручення № 267626 від 27.12.2022 про часткову оплату суми основного боргу в розмірі 90 000 грн.

16.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: довідка борг НЗФ від 16.01.2023 та лист № 02 від 16.01.2023

17.01.2023 оголошено протокольну перерву до 13.02.2023.

13.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" надійшли письмові пояснення. Разом з додатковими поясненнями ТОВ «Дніпровська машинобудівна компанія» подало платіжні доручення № 267627 від 16.01.2023 на суму 90 000 грн та № 267625 від 08.02.2023 на суму 90 000 грн, якими підтверджується часткова сплата основної заборгованості.

Також 13.02.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" подало додаткові пояснення, в яких останній просить зарахувати часткові оплати АТ «Нікопольський завод феросплавів» в суму основного боргу та відмовляються від раніше заявленого клопотання про застосування частини 1 статті 534 ЦК України стосовно черговості погашення вимог за грошовим зобов`язанням.

В ході судового засідання 13.02.2023 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 13.02.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

Позиція позивача за первісним позовом викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом умов договору поставки № 2103883 від 30.07.2021 в частині своєчасного розрахунку за поставлений позивачем товар.

Позиція відповідача за первісним позовом викладена у відзиві на позовну заяву

АТ «НЗФ» заперечує проти задоволення позовних вимог.

Останній зазначає, що 27.04.2022 ТОВ «Дніпровська машинобудівельна компанія» виконала поставку товару за Специфікацією на суму 1 800 000 грн згідно ВН № 11 від 25.04.2022, акт приймання - передачі по кількості та якості був підписаний сторонами 23.06.2022. Отже, товар мав бути оплачений в строк до 01.09.2022.

Таким чином, останній день своєчасного виконання зобов`язань за договором (01.09.2022) припадає на період введення воєнного стану на всій території України, що як вказано вище, є форс-мажорною обставиною, а тому керуючись умовами п 8.2 Договору строк виконання зобов`язань відстрочується на час, протягом якого будуть діяти такі обставини.

Відповідач за первісним позовом вважає необхідним зазначити, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, АТ "Нікопольський завод феросплавів" втратило більшість логістичних ланцюжків, які були напрацьовані роками на внутрішньому ринку України, як поставок сировини та інших товарів, які є складовою виробничого циклу підприємства, без яких неможливо виробити готову феросплавну продукцію, так і поставок (збуту) вже виробленої підприємством феросплавної продукції;

На внутрішньому ринку самими великими споживачами феросплавної продукції були ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" та ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь". Проте, внаслідок військової агресії російської федерації та окупації міста Маріуполь, вказані металургійні гіганти не функціонують;

Інша частина готової продукції товариства відповідача, яка експортувалася іноземним покупцям, транспортувалася через морські порти України, але внаслідок блокування агресором морських шляхів, ця логістика також втрачена. Єдиним логістичним ланцюгом для товариства відповідача залишається залізниця. Однак, внаслідок вказаних обставин та завантаженості залізниці в інтересах оборони країни, наразі, фактично, неможливо транспортувати залізницею готову продукцію в потрібних обсягах. Отже, на даний час, внаслідок наведених обставин товариство відповідача має значні труднощі та напрацьовує нові комерційні зв`язки та можливості, зокрема, за кордоном, що потребує певного періоду часу.

Відповідно до фінансових результатів господарської діяльності за червень 2022 року товариство відповідача має збиток 585, 102 млн грн, що підтверджується Звітом про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за червень 2022 року (код рядка 2355).

Крім того, відповідач зазначає, що у зв`язку із систематичними обстрілами м. Нікополь та Нікопольського району призвело до руйнування виробничих потужностей АТ НЗФ.

Таким чином, військова агресія російської федерації проти України має наслідковий зв`язок із несвоєчасним виконанням грошових зобов`язань АТ «НЗФ» перед ТОВ «Дніпровська машинобудівна компанія», що, в свою чергу, дає можливість відповідачу на підставі статті 617 Цивільного кодексу України, просити суд про звільнення від стягнення пені та 3% річних під час ухвалення судового рішення.

Також, відповідач за первісним позовом заперечує проти стягнення з нього правничої допомоги у розмірі 40 000 грн.

Позиція позивача за зустрічним позовом викладена у зустрічній позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом умов договору поставки № 2103883 від 30.07.2021 в частині своєчасної поставки товару.

Позиція відповідача за зустрічним позовом викладена у відзиві на зустрічну позовну заяву

ТОВ «Дніпровська машинобудівна компанія» не погоджується з позицією АТ «НЗФ» викладеною в зустрічній позовній заяві.

На думку відповідача за зустрічним позовом, акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" взагалі не має права застосовувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська машинобудівна компанія» штрафні санкції (штраф, пеню) за період з 09.04.2022 по 27.04.2022 за Договором № 2103883 від 30.07.2021, в зв`язку із здійсненим повідомленням у письмовій формі про настання обставин непереборної сили та неможливістю, у зв`язку із цим виконати договірні зобов`язання в зазначений період.

ТОВ «Дніпровська машинобудівна компанія» завчасно довели АТ «НЗФ» факт виникнення обставин непереборної сили те, що обставини є форс-мажорними для даного конкретного випадку поставки Конвеєрів стрічкових по Договору № 2103883 від 30.07.2021 за період з 09.04.2022 по 27.04.2022 року.

Крім того, зобов`язання з поставки товару (конвеєрів стрічкових), яке виникло в силу укладеного договору не є грошовим зобов`язанням, воно не може бути виконано з будь-якого місця і має визначеного сторонами виготовлювача продукції та вимоги до її виготовлення.

Отже, вина ТОВ «Дніпровська машинобудівна компанія» в порушенні зобов`язання за договором № 2103883 від 30.07.2021 відсутня, як і немає підстав для застосування відповідальності до постачальника.

Крім того, відповідач за зустрічним позовом зазначає, що одночасне стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 10 календарних днів та пені за прострочення виконання зобов`язання за цей же самий строк - є подвійним стягненням штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за те саме правопорушення.

Тому, за обставин здійснення військових дій у виробника обладнання, які перешкоджали завершити виготовлення конвеєрів стрічкових та поставити їх до 08.04.2022 зазначена мета неустойки не досягається, оскільки встановлена в договорі пеня, штраф не варті людських життів, здоров`я і ризиків пов`язаних з військовими діями, жодним чином не стимулює постачальника до виконання основного зобов`язання в умовах воєнних дій (постачальник не міг їх виконати з незалежних від нього причин).

Позиція позивача за зустрічним позовом викладена у відповіді на відзив

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Щодо настання форс-мажорних обставин АТ «НЗФ» стверджує, що ТОВ «Дніпровська машинобудівна компанія» не надала позивачу за зустрічним позовом відповідного сертифіката ТПП України, який би засвідчив той факт, що невиконання договірних зобов`язань сталося внаслідок непереборної сили (форс-мажору).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

30.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська машинобудівна компанія» (далі позивач, постачальник) та Акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» (далі відповідач, покупець) було укладено договір поставки № 2103883 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві товар (повне найменування, а також марка, вид, сорт, номенклатура, асортимент, кількісні та якісні характеристики, код за УКТ ЗЕД за Державним класифікатором продукції і послуг), ціна та інше якого вказується у специфікації (додатку) до цього Договору (далі - Товар), що є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар та оплатити його вартість у порядку і за умовами, передбаченими цим Договором.

Детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься у специфікаціях (додатки) до цього Договору. У специфікації (додаток) до цього Договору зазначаються також такі відомості про Товар: повне найменування Товару; код Товару згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних та ввезених на митну територію України Товарів (постачальник, крім випадків поставки підакцизних Товарів та Товарів, ввезених на митну територію України, має право зазначати код Товару згідно з УКТ ЗЕД неповністю, але не менше чотирьох перших цифр відповідного коду); код робіт (послуг) згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (Постачальник має право зазначати код роботи (послуги) згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше чотирьох перших цифр відповідного коду); найменування виробника Товару (відповідно до сертифіката якості на даний Товар), країна походження Товару; одиниця виміру Товару; кількість кожного найменування (сорту, виду) Товару; загальна кількість Товару; якісні характеристики Товару (посилання на ГОСТ/ДСТУ, ТУ тощо); технічні характеристики Товару, порядку його приймання (з посиланням на ГОСТ/ДСТУ, ТУ, технічну документацію, креслення, тощо); ціна кожного найменування (сорту, виду) Товару; загальна вартість Товару і валюта платежу; комплектність, фасування Товару (за необхідності); позначення змісту і способу нанесення маркування на Товар; порядок оплати та форма розрахунків; умови поставки Товару; термін поставки Товару. Сторони у специфікації (додатку) до Договору можуть вказати й інші відомості про Товар (пункти 2.1 2.2 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар у спосіб та за умовами, зазначеними у специфікації (додатку) до цього Договору. Умови поставки регламентуються відповідними базисами, що передбачені Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції 2020 року, яка є погодженою Сторонами (далі - Інкотермс). У разі розбіжностей між Інкотермс та цим Договором цей Договір має переважну силу.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що поставка Товару здійснюється Постачальником відповідно до п. 3.1 даного Договору після отримання письмового повідомлення (належним чином оформленої заявки) Покупця. У письмовому повідомленні (заявці) Покупець вказує графік поставки, зазначає обсяги та терміни поставки Товару в межах періоду поставки, який Сторони вказують у специфікації (додатку) до цього Договору.

Оригінал повідомлення (заявка) надсилається поштою або кур`єром на поштову адресу Постачальника та скан-копія повідомлення надсилається на електронну адресу Постачальника, що вказана у цьому Договорі. Постачальник у відповідь на заявку Покупця зобов`язаний не пізніше трьох робочих днів до призначеної дати завантаження, направити на електронну адресу Покупця, що вказана у розділі «Реквізити Сторін» цього Договору, письмове підтвердження про отримання ним заявки на поставку Товару з призначенням дати для можливого завантаження Товару на складі.

Дострокову поставку Товару Постачальник може здійснити тільки за згодою Сторін.

Постачальник вважається таким, що передав Покупцеві Товар, одержання якого передбачено безпосередньо на складі Постачальника або на складі третьої особи (вантажовідправника), або на складі перевізника, тільки у разі одержання з боку Покупця письмового доручення, складеного на заводському фірмовому бланку за підписом уповноваженої особи та скріпленого печаткою Покупця.

Датою поставки Товару вважається:

- для поставок залізничним транспортом - дата штемпеля станції Нікополь на електронній копії залізничної накладної.

- для поставок автомобільним транспортом - дата відмітки у товаротранспортній накладній про доставку Товару на склад Покупця.

- для усіх інших видів поставок, не передбачених у вищенаведених підпунктах 1 та 2 цього пункту дату отримання Товару Покупцем.

У разі наявності зауважень Покупця датою поставки Товару вважається наступний день за датою усунення Постачальником встановлених недоліків, виявлених під час приймання Товару (підпункти 3.8.1 3.8.3 пункту 3.8 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору, загальна вартість Товару за даним Договором становить суму партій Товару за всіма специфікаціями (додатками) до цього Договору та не може перевищувати ліміт в еквіваленті 14 мільйонів доларів СІЛА на дату підписання кожної специфікації (додатку до даного Договору).

Згідно з пунктом 4.2 договору ціна кожного найменування Товару, залежно від марки, виду, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії Товару вказується у специфікації (додатку) до Договору.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що ціна і загальна вартість кожної партії Товару, зазначені в п. 4.2 даного Договору, встановлюються у національній валюті України - гривні і не підлягають зміні протягом дії цього Договору, якщо інше не буде передбачено у специфікації.

Відповідно до пункту 4.8 договору покупець проводить оплату за Товар за умови наявності у Покупця підписаних Сторонами оригіналів Договору та відповідної Специфікації з урахуванням наступних умов:

4.8.1. У разі, якщо Сторони встановили форму розрахунків - після моменту поставки, Покупець проводить оплату за Товар протягом визначеної у відповідній специфікації кількості днів, за умови надання Постачальником документів, зазначених у п. 3.5 цього Договору.

При простроченні терміну надання цих документів, зазначених у п. 3.5 цього Договору, або у випадку наявності зауважень до якості та/або кількості Товару, строк оплати збільшується на кількість днів, що минули від дати поставки до дати усунення зауважень та/або надання повного пакета документів Постачальником. У цьому разі Покупець не несе будь-якої відповідальності за прострочення оплати.

4.8.2. У разі, якщо Сторони встановили форму розрахунків - авансовий платіж, Покупець проводить авансовий платіж за Товар за умови, надання Постачальником:

- банківських гарантій, передбачених умовами Договору та Специфікації;

- рахунку на попередню оплату;

- податкової накладної в електронній формі (через систему електронного документообігу М.Е.Doc, OPZ та інші), зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних на суму раніше отриманого авансового платежу та/або на суму раніше поставленого Товару;

- завіреної копії витягу з реєстру платників акцизного податку (якщо Товар є підакцизним товаром, який включено до переліку пального, затвердженого п. 215.3.4 ПКУ.

4.8.3. У разі, якщо Сторони встановили форму розрахунків - за фактом завантаження, Покупець проводить оплату за Товар за умови надання Постачальником документів, зазначених у п. 3.5 цього Договору (крім електронної податкової накладної, яка надається через систему електронного документообігу М.Е.Бос, ОР2 та інші).

4.8.4. У разі, якщо Сторони встановили форму розрахунку - акредитив, Покупець відкриває акредитив за умови надання Постачальником банківської гарантії, якщо це передбачено умовами Договору.

4.8.5. Датою оплати у випадках, передбачених п. 4.8.1 та п. 4.8.2 даного Договору, вважається дата списання коштів із банківського рахунку Покупця.

Переходом права власності на Товар є акт прийому-передачі Товару, підписаний Сторонами, який фіксує зокрема, але не виключно, факт відсутності зауважень Покупця до Постачальника щодо відповідності якості/комплектності і кількості Товару умовам договору. Датою переходу права власності на Товар є дата поставки Товару відповідно до умов Договору і Специфікації до нього або датою усунення Постачальником встановлених недоліків (у разі їх наявності), виявлених під час приймання Товару на складі Покупця (підпункт 5.8.1 пункту 5.8 договору).

Сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких зі своїх обов`язків за цим Договором, якщо таке невиконання стало наслідком настання таких обставин непереборної сили, як повінь, пожежа, землетрус та інші стихійні лиха, ембарго, війна або військові дії, рішення органів влади, а також будь-яких інших обставин, що знаходяться поза контролем Сторін. Настання форс-мажорних обставин та їх тривалість підтверджується сертифікатом ТПП України. Сторона зобов`язана негайно, не пізніше 3 календарних днів із моменту настання форс-мажорних обставин, у письмовій формі повідомити іншу Сторону про їх настання, передбачуваний термін їх дії та про їх припинення (пункти 8.1, 8.3 8.4 договору).

Відповідно до підпункту 10.3.1 пункту 10.3 договору, у випадку порушення строків оплати за поставлений Товар, зазначених у Договорі та Специфікації до нього, більше ніж 10 календарних днів Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми несплаченого Товару, починаючи з 11-ого календарного дня такого прострочення, крім випадків, коли Постачальник:

- порушив строки надання документів, зазначених у п. 3.5 цього Договору, та несе відповідальність, передбачену п. 10.4 Договору;

- у випадках, передбачених п. 9.2 даного Договору.

Строк нарахування пені - згідно з чинним законодавством України.

Згідно з підпунктом 10.4.2 пункту 10.4 договору, у випадку порушення строку поставки товару згідно з цим договором, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,5 % від вартості Товару за кожен день такого прострочення. Розрахунок виконується з наступного дня від кінцевої дати поставки і до дня фактичної дати поставки Товару (включаючи день заміни Товару). У разі продовження такого прострочення більш ніж 10 календарних днів, Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 10 % від вартості не поставленого в строк Товару.

Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами і скріплення їх підписів печатками. Строк дії Договору закінчується через один календарний рік із дати його укладання, але не раніше повного виконання зобов`язань Сторонами. Сторони можуть продовжити строк дії даного Договору на обумовлений Сторонами термін за тими ж умовами, підписавши відповідну додаткову угоду до цього Договору (пункт 12.1 договору).

Додатком № 1 до договору є специфікація № 1/2103884 від 30.07.2021, відповідно до якої сторони узгодили поставку Конвеєра стрічкового В650х35х585м 1 шт та Конвеєра стрічкового В650х5,2 м 1 шт на загальну суму 1 800 000 грн з ПДВ (арк. с. 32-33, том 1).

Відповідно до Специфікації термін поставки: 100 календарних днів, з можливістю дострокової поставки, від дати відкриття акредитиву.

Пунктом 2 Специфікації встановлено, що оплата Товару, що поставляється згідно зі специфікацією (додаток до Договору), здійснюється шляхом відкриття подільного покритого безвідкличного акредитива, банк-виконавець - АТ «Банк кредит Дніпро», 53201 м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 91, МФО 305749.

Строк дії акредитива - 120 (сто двадцять) календарних днів (пункт 2.1 договору).

Пунктом 2.14 Специфікації встановлено, що сторони домовились, що у разі закінчення строку дії акредитиву, Покупець здійснює оплату поставленого Постачальником Товару протягом 60 днів із дати акту прийому-передачі Товару підписаного Сторонами, за умови відсутності зауважень Покупця до якості та кількості Товару та надання повного пакета документів згідно з п.3.5 цього Договору.

04.01.2022 ТОВ «Дніпровська машинобудівельна компанія» на адресу АТ «НЗФ» була направлена заявка № 2021.12.30/27-4043 на поставку всього об`єму товару за Специфікацією.

29.12.2021 на ім`я ТОВ «Дніпровська машинобудівельна компанія» було відкрито документарний акредитив № 600U/UAH/7734.

Позивач за первісним позовом 27.04.2022 здійснив поставку товару за Специфікацією на суму 1 800 000 грн, що підтверджується видатковою накладною № 11 від 25.04.2022.

ТОВ «Дніпровська машинобудівельна компанія» було виставлено рахунок-фактуру № 11 від 26.04.2022 на оплату товару в розмірі 1 800 000 грн з ПДВ (арк. с. 37, том 1).

23.06.2022 між сторонами було підписано Акт приймання-передачі по кількості і якості до договору поставки № 2103883 від 30.07.2021, акредитив № 600U/UAH/7734 від 29.12.2021 на загальну суму 1 800 000 грн з ПДВ (арк. с. 34, том 1).

Акт приймання-передачі по кількості і якості підписано без заперечень та зауважень, що підтверджує, що постачальник виконав, а покупець прийняв виконання зобов`язання з постачання Товару по Специфікації №1/2103884 від 30.07.2021 до договору №2103883 від 30.07.2021 загальною вартістю 1 800 000 грн.

Позивач за первісним позовом стверджує, що АТ «НЗФ» не здійснило повну оплату за отриманий товар у визначений строк, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 1 800 000 грн.

Для досудового врегулювання ТОВ «ДМК» на адресу АТ «НЗФ» надіслало лист № 55 від 22.08.2022 року, в якому позивач просив відповідача здійснити оплату за поставлене обладнання згідно умов договору.

Листом № 2022.08.30/39-4043 АТ «НЗФ» погодився із сумою основного боргу та просив позивача розглянути питання щодо можливості погашення заборгованість протягом 6-ти місяців рівними частинами по 300 000 грн з ПДВ починаючи з вересня 2022 року.

Грошові кошти у розмірі 1 800 000 грн АТ «Нікопольський завод феросплавів» на користь ТОВ «Дніпровська машинобудівельна компанія» не перерахувало, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із первісним позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за поставлений згідно договору від 30.07.2021 № 2103883 товар у розмірі 1 800 000 грн. Крім суми основного боргу позивач просить стягнути пеню у розмірі 34 520, 55 та 3% річних у розмірі 3 550, 68 грн.

03.01.2022 відповідач за первісним позовом подав заяву про долучення документів до матеріалів справи, а саме платіжне доручення № 267626 від 27.12.2022 про часткову сплату заборгованості за договором поставки від 30.07.2021 № 2103883 у розмірі 90 000 грн.

Також, 13.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" долучило до матеріалів справи платіжні доручення № 267627 від 16.01.2023 на суму 90 000 грн та № 267625 від 08.02.2023 на суму 90 000 грн про часткову сплату заборгованості.

АТ «Нікопольський завод феросплавів» зазначає, що постачальник не виконав своєчасно своїх зобов`язань з поставки товару. Тому покупець, посилаючись на умови пункту 10.4.2 договору, звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Дніпровська машинобудівельна компанія» про стягнення неустойки в розмірі 171 000 грн та штрафу в розмірі 180 000 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Щодо суми основного боргу за первісним позовом

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару у розмірі 1 800 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» здійснено часткову оплату відповідно до платіжних доручень № 267626 від 27.12.2022 у розмірі 90 000 грн, № 267627 від 16.01.2023 у розмірі 90 000 грн та № 267625 від 08.02.2023 у розмірі 90 000 грн.

Отже, суд доходить висновку, що сплата заборгованості у розмірі 270 000 грн відповідно до платіжних доручень № 267626 від 27.12.2022, № 267627 від 16.01.2023, № 267625 від 08.02.2023 має бути віднесено, як часткову сплату заборгованості за основним зобов`язанням (боргом).

Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 270 000 грн, сплаченої після відкриття провадження у справі платіжними дорученнями № 267626 від 27.12.2022, № 267627 від 16.01.2023, № 267625 від 08.02.2023, підлягають закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості підлягають задоволенню в розмірі 1 530 000 грн.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до підпункту 10.3.1 пункту 10.3 договору, у випадку порушення строків оплати за поставлений Товар, зазначених у Договорі та Специфікації до нього, більше ніж 10 календарних днів Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми несплаченого Товару, починаючи з 11-ого календарного дня такого прострочення, крім випадків, коли Постачальник:

- порушив строки надання документів, зазначених у п. 3.5 цього Договору, та несе відповідальність, передбачену п. 10.4 Договору;

- у випадках, передбачених п. 9.2 даного Договору.

Строк нарахування пені - згідно з чинним законодавством України.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань щодо сплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 34 520, 55 грн за період з 02.09.2022 по 15.09.2022.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі несвоєчасної оплати поставленої продукції, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені у розмірі 34 520, 55 грн.

Разом із тим, згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому слід взяти до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін; інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зі змісту наведеної норми вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про їх зменшення. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків порушенням зобов`язання відповідачем.

Господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини неналежного виконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (постанова Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 908/1453/14).

Крім того, суд зазначає, що загальновідомими обставинами є те, що, починаючи з 12.07.2022 місто Нікополь та Нікопольський район піддається систематичним обстрілам з РСЗВ ворожих військ з окупованого міста Енергодар Запорізької області, яке знаходиться на відстані 7 кілометрів по Каховському водосховищу від міста Нікополь. 18.07.2022 російські снаряди влучили безпосередньо на територію АТ НЗФ, що призвело до руйнування його виробничих потужностей, що підтверджується: Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.07.2022 щодо скоєння військами російської федерації проти АТ НЗФ кримінального правопорушення за частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України (кримінальне провадження № 0000774 від 19.07.2022); актом про пожежу від 18.07.2022, складеного співробітниками Нікопольського РУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області; листом ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 19.07.2022 № 1614; повідомленням начальника 7ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 19.07.2022 за № 2006. Також з 15.08.2022 російські збройні сили вдруге обстріляли промислові потужності відповідача, що також призвело до пошкодження та руйнування його технологічного устаткування та адміністративних будівель. Даний факт підтверджується Витягом з ЄРДР від 15.08.2022, повідомленням ДСНС від 15.08.2022 тощо.

Отже, внаслідок збройної агресії відповідачем втрачено більшість логістичних ланцюжків, напрацьованих роками на внутрішньому ринку України, як поставок сировини та інших товарів, які є складовою виробничого циклу підприємства без яких неможливо виробити готову феросплавну продукцію, так і поставок (збуту) вже виробленої підприємством продукції. Зокрема, на внутрішньому ринку найбільшими споживачами феросплавної продукції були ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" та ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь". Проте, внаслідок військової агресії та окупації міста Маріуполь, вказані металургійні гіганти не функціонують. Частина готової продукції експортувалася іноземним покупцям через морські порти, однак через блокування агресором морських шляхів логістика на сьогодні втрачена. Єдиним логістичним ланцюгом для товариства на сьогодні залишилася залізниця, при цьому внаслідок вказаних обставин через завантаженість залізниця в інтересах оборони країни зараз фактично неможливо транспортувати готову продукцію в потрібних обсягах.

В умовах воєнного стану неустойка не може становити непомірний тягар для осіб, місце розташування яких та місце ведення їх бізнесу є окуповані території або території, які знаходяться в зоні бойових дій. Суд, в даному випадку, вважає несправедливим отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Тому, приймаючи до уваги посилання відповідача на фінансову нестабільність, скрутні умови в період дії воєнного стану, постійні обстріли, враховуючи час прострочення, надаючи оцінку наданим доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість зменшити розмір пені на 50%, до 17 260, 28 грн, скориставшись правом, наданим нормою частини 3 статті 551 ЦК України

Щодо вимоги позивача про нарахування пені до моменту виконання рішення в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зазначає таке.

Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз наведених вище норми чинного законодавства свідчить про те, що остання передбачає право, а не обов`язок суду зазначити про нарахування відсотків або пені у рішенні про стягнення боргу. Крім того, саме на суд покладено обов`язок встановлення правильності нарахованих платежів, пов`язаних з несвоєчасним виконанням зобов`язання, тому, враховуючи встановлені обставини справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, якщо рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3071/22 не буде виконуватися відповідачем за первісним позовом належним чином у ТОВ «Дніпровська машинобудівна компанія» є право на звернення до суду з окремим позовом про стягнення пені з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Щодо суми 3% річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 550, 68 грн за загальний період з 23.08.2022 по 15.09.2022.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 3 550, 68 грн, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 3 550, 68 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо зустрічних позовних вимог

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 546 та статті 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (пункт 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 10.4.2 договору у випадку порушення строку поставки товару згідно з цим договором, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5% від вартості товару за кожен день такого прострочення. Розрахунок виконується з наступного дня від кінцевої дати поставки і до дня фактичної дати поставки товару (включаючи день поставки товару). У разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від вартості не поставленого в строк товару.

Так, з урахуванням вищенаведених умов договору, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 171 000 грн пені за порушення строків поставки товару, нарахованої за період з 09.04.2022 по 27.04.2022 та 181 000 грн штрафу.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія" у відзиві на зустрічну позовну заяву зазначає, що поставка товару на виконання умов Договору в повному обсязі неможлива у зв`язку із форс-мажорними обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони у договорі від 30.07.2021 № 2103883 передбачили умови, за якими вони звільняються від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань у випадку:

8.1. Сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких зі своїх обов`язків за цим Договором, якщо таке невиконання стало наслідком настання таких обставин непереборної сили, як повінь, пожежа, землетрус та інші стихійні лиха, ембарго, війна або військові дії, рішення органів влади, а також будь-яких інших обставин, що знаходяться поза контролем Сторін.

8.2. Термін виконання зобов`язань відсувається на час, протягом якого будуть діяти такі обставини.

8.3. Настання форс-мажорних обставин та їх тривалість підтверджується сертифікатом ТПП України.

8.4. Сторона зобов`язана негайно, не пізніше 3 календарних днів із моменту настання форс-мажорних обставин, у письмовій формі повідомити іншу Сторону про їх настання, передбачуваний термін їх дії та про їх припинення.

8.5. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє Сторону, що оголосила про форс-мажорні обставини, права посилатися на зазначені обставини як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань за цим Договором.

Частиною першою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Аналізуючи вказані пункти договору, суд зазначає, що єдиним належним документом, яким може бути засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за договором, є Сертифікат Торгово-промислової палати України.

Наявність форс - мажорних обставин ТОВ «Дніпровська машинобудівна компанія» підтверджує сертифікатами Дніпропетровської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 1200-22-1609 від 01.12.2022 (ТОВ «ДМБК») та № 1200-22-1541 від 25.11.2022 (ТОВ «ВП «ТРАНСВУГІЛЛЯ») (арк. с. 48-52, том 2).

Сертифікатом Торгово-промислової Палати України № 1200-22-1541 від 25.11.2022 вих. 746/08-15 (виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Трансвугілля» щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: передати у власність Покупця Товар: Конвеєр стрічковий В650х38,585м 1 шт та Конвеєр стрічковий В650х5,2м 1 шт згідно специфікації № 1 від 09.08.2021, у термін: до 08.04.2022, за Договором поставки № 210801 від 09.08.2021, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія") засвідченні форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; зупинення виробничого процесу ТОВ "ВП "ТРАНСВУГІЛЛЯ" через тимчасову окупацію збройними силами РФ села Стоянка Білогородської територіальної громади Бучанського району Київської області. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання 24 лютого 2022 року, дата закінчення 11 квітня 2022 року (арк. с. 51-52, том 2).

Також сертифікатом Дніпропетровської торгово-промислової палати № 1200-22-1609 від 01.12.2022 вих. 755/08-15 (виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровська машинобудівна компанія» щодо обов`язку (зобов`язання), а саме передати у власність Покупця Товар: Конвеєр стрічковий В650х38,585м 1 шт. та Конвеєр стрічковий В650х5,2м 1 шт згідно з заявкою на поставку товару № 2021.12.30/27-4043 (Виробник Товару: ТОВ "ВП "ТРАНСВУГІЛЛЯ" у відповідності до Протоколу розбіжностей № 1 від 26.10.2021 та Протоколу узгодження розбіжностей від 01.11.2021 до Специфікації № 1/2103884 від 30.07.2021 до Договору поставки № 2103883 від 30.07.2021), у термін: до 08.04.2022, за Договором поставки № 2103883 від 30.07.2021, укладеним з Акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів») засвідченні форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; зупинення виробничого процесу ТОВ "ВП "ТРАНСВУГІЛЛЯ" через тимчасову окупацію збройними силами РФ села Стоянка Білогородської територіальної громади Бучанського району Київської області. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання 24 лютого 2022 року, дата закінчення 11 квітня 2022 року (арк. с. 48-49, том 2).

Крім того, листом від 18.03.2022 вих. № 18 відповідач за зустрічним позовом завчасно повідомив АТ «Нікопольський завод феросплавів» про обставини непереборної сили на підприємстві виробника Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Трансвугілля». Однак, АТ «Нікопольський завод феросплавів» вищезазначені обставини непереробної сили не визнав та подав зустрічну позовну заяву про стягнення штрафу та пені за несвоєчасну поставку товару.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом ще до часу подання позивачем за зустрічним позовом про сплату штрафу та пені завчасно повідомив АТ «Нікопольський завод феросплавів» про наявність обставин непереборної сили, що відповідно до п. 8.4 договору, є підставою для звільнення Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська машинобудівна компанія» від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором.

Згідно розділу 3 Регламенту засвідчення Торгово - промисловою палатою України та регіональними торгово - промисловими палатами форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили): форс - мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору. Сертифікати про форс - мажорні обставини - документ, який засвідчує настання форс - мажорних обставин, виданий ТПП України або регіональною торгово - промисловою палатою.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

У пункті 1 частини першої статті 263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили як надзвичайної або невідворотної за даних умов події.

Отже, непереборною силою є надзвичайна або невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

При цьому згідно з частинами 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі ст. 617 Цивільного кодексу України, ст. 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести:

1) наявність обставин непереборної сили;

2) їх надзвичайний характер;

3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди;

4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками.

Отже, форс-мажорні обставини не мають "преюдиціальний" (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні, сторона яка посилається на дію форс-мажорних обставин повинна це довести.

Також, на підтвердження форс-мажорних обставин відповідачем за зустрічним позовом подано суду:

- лист Департаменту цивільного захисту, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації Київської обласної військовї адміністрації від 18.10.2022 № 01.1-18/1748 про тимчасову окупація збройних сил РФ села Стоянка, Білогородської територіальної громади, Бучанського району, Київської області у період з лютого по квітень 2022 року (арк. с. 213, том 1);

- пояснювальні записки працівників ТОВ ВП «Трансвугілля» від 24.10.2022 про відсутність останніх на робочому місці у період з 25.02.2022 по 03.04.2022, у зв`язку з терміновою евакуацією з населеного пункту села Стоянка, Білогородської територіальної громади, Бучанського району, Київської області через військову агресію РФ проти України (арк. с. 223-226, том 1);

- лист Білогородської сільської ради, Бучанського району Київської області від 24.10.2022 № 02-14/362 про проведення активних бойових дій на території села Стоянка, Білогородської територіальної громади, Бучанського району, Київської області (арк. 227, том 1);

- лист ТОВ «ВП «Трансвугілля» від 27.10.2022 № 27/10-01 про настання форс-мажорних обставин.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено обставини того, що відповідач за зустрічним позовом, з метою запобігання негативних для сторін майнових та інших наслідків, виконав свій обов`язок та повідомив ТОВ «Дніпровська машинобудівна компанія» про наявність обставин непереборної сили (форс - мажорних обставин), що унеможливлює виконання взятих на себе зобов`язань за договором поставки в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, подані відповідачем докази є свідченням існування обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які призвели до унеможливлення виконання зобов`язань за Договором в повному обсязі та звільняють останнього від відповідальності за невиконання умов Договору поставки, а саме стягнення неустойки.

З підстав викладеного, позовні вимоги Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» про стягнення » про стягнення неустойки в розмірі 171 000 грн та штрафу в розмірі 180 000 грн задоволенню не підлягають.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При цьому суд враховує, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на сторону без урахування зменшення цих сум.

Тому судовий збір за подання первісного позову в розмірі 27 571, 07 грн слід покласти на Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" та витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову покладаються на позивача за зустрічним позовом у розмірі 8 887, 67 грн.

Позивач за первісним позовом заявив вимогу про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яку викладено в прохальній частині позовної заяви, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відкласти вирішення питання про розподіл таких витрат.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі в частині стягнення з Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" основного боргу у розмірі 270 000 грн.

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310; ідентифікаційний код 00186520) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська машинобудівна компанія» (49017, м. Дніпро, вул. Повітрофлотська, буд. 2А; ідентифікаційний код 40749589) суму основного боргу у розмірі 1 530 000 грн, пеню у розмірі 17 260, 28 грн, 3 % річних у розмірі 3 550, 68 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 27 571, 07 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову покласти на позивача за зустрічним позовом Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ".

Відкласти вирішення питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу до моменту подання ним доказів понесення цих витрат у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21.02.2023.

Суддя В.І. Ярошенко