ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1642/22

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., за участю секретаря судового засідання Налапко Ю.І., дослідивши матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна»

ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

про стягнення 31666,67 євро та 6506732,21 грн

Учасники судового процесу:

від позивача: ОСОБА_4 ;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від відповідача-4: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення 31666,67 євро та 6506732,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» своїх зобов`язань за кредитним договором № 00475/К від 21.02.2019, в забезпечення якого між позивачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як поручителями відповідача-1, укладено окремі договори поруки від 21.02.2019. У зв`язку з тим, що позичальник систематично порушував графік погашення кредиту, а також строки оплати відсотків за користування кредитом позивач звернувся до суду із даним позовом про солідарне стягнення з відповідачів нарахованих відсотків та пені за період з 03.07.2020 по 31.07.2022 у розмірі 31666,67 євро та 6506732,21 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області № 911/1642/22 від 15.09.2022 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» залишено без руху.

26.09.2022 від позивача надійшли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 15.09.2022.

03.10.2022 Господарським судом Київської області, з метою дотримання норм Господарського процесуального кодексу України, було здійснено запити до Державної міграційної служби України щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 ..

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1642/22. Надано відповідачам строк для подачі відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив; призначено підготовче засідання у справі на 03.11.2022.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч.4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

У зв`язку із відсутністю фінансування суду на відправлення поштової кореспонденцію, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.10.2022 не була направлена поштою на адресу відповідачів. Однак, з метою належного повідомлення останніх, судом здійснено направлення зазначеної ухвали суду на електронні адреси відповідачів, зазначені у позовній заяві.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.10.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

03.11.2022 в судове засідання прибув представник позивача та надав усні пояснення по справі; представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимог ухвали суду від 06.10.2022 не виконали, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 03.11.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, викладено підготовче судове засідання у справі на 08.12.2022.

З метою повідомлення відповідачів про дату та час наступного судового засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 07.11.2022.

28.11.2022 на електронну адресу суду від Державної міграційної служби України надійшли відповіді на запити щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачів.

08.12.2022 в судове засідання прибув представник позивача та надав усні пояснення по справі; представники відповідачів в судове засідання вдруге не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином; представник позивача в судовому засіданні усно клопотав про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 08.12.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, вирішено закрити підготовче провадження у справі № 911/1642/22 та призначити справу до судового розгляду по суті на 19.01.2023.

З метою повідомлення відповідачів про дату та час наступного судового засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 08.12.2022.

19.01.2023 в судовому засіданні представник позивача та надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» своїх зобов`язань за кредитним договором № 00475/К від 21.02.2019, в забезпечення якого між позивачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як поручителями відповідача-1, укладено окремі договори поруки від 21.02.2019. У зв`язку з тим, що позичальник систематично порушував графік погашення кредиту, а також строки оплати відсотків за користування кредитом позивач звернувся до суду про солідарне стягнення з відповідачів нарахованих відсотків та пені за період з 03.07.2020 по 31.07.2022 у розмірі 31666,67 євро та 6506732,21 грн.

19.01.2023 представники відповідачів в судове засідання вкотре не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату час судового засідання були повідомлені належним чином; вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 06.10.2022 не виконали.

Наразі, суд наголошує, що представники відповідачів в судові засідання жодного разу не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, відзив на позов не подали, позовних вимог не оспорили, вимог ухвали суду від 06.10.2022 не виконали, а відтак, не скористалися наданими їм процесуальними правами. Крім того, відповідачі не були позбавлені права брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 19.01.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

21.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «МТБ Банк» (далі банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» (далі позичальник, відповідача-1) укладено кредитний договір № 00475/К (далі кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді поновлюваної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості 12000000,00 грн (дванадцять мільйонів гривень 00 копійок) (далі «кредит»), а позичальник зобов`язується прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути банку кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього договору. Для уникнення сумнівів, сторони цим домовляються, що незважаючи на ліміт заборгованості, встановлений цим п. 1.1 цього договору, фактичний залишок заборгованості позичальника за кредитом у будь-який час дії цього договору розраховується відповідно до п. 1.6 цього договору та не може перевищувати максимального залишку заборгованості для кожного відповідного періоду, встановленого відповідно до п. 2.5 цього договору.

Кредит надається позичальнику на поповнення обігових коштів (п. 1.2 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, банк відкриває позичальнику кредитну лінію на строк з « 21» лютого 2019 по « 31» травня 2019 включно. Погашення кредиту здійснюється відповідно до п. 1.4 цього договору з урахуванням розмірів максимального залишку заборгованості позичальника, встановлених відповідно до п. 2.5 цього договору.

Видача коштів за кредитом відбувається траншами (частинами) на підставі письмових повідомлень (заявок) позичальника, що є невід`ємною частиною цього договору. Позичальник має право багаторазово отримувати кошти за кредитом і погашати заборгованість таким чином, щоб фактичний залишок заборгованості за кредитом, розрахований відповідно до п. 1.6. цього договору, не перевищував максимального залишку заборгованості за кредитом, встановленого згідно з п. 1.1 та 2.5 цього договору, з урахуванням умов п. 1.4.1, 1.6 цього договору (п. 1.4 кредитного договору).

Згідно з підп. 1.4.1 кредитного договору, за цим договором позичальник може отримувати кошти як у національній валюті України (у гривні) так і у доларах США/Євро.

Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в наступних розмірах: 23,0% річних по траншах, наданих у національній валюті України; 10,0% річних по траншах, наданих в Євро (п. 1.5 кредитного договору).

Для надання, обслуговування та погашення кредиту банк відкриває: позичкові рахунки у відповідних валютах: № НОМЕР_1 у національній валюті України, № НОМЕР_2 в доларах США, № НОМЕР_3 в Євро; рахунки по обліку процентів у відповідних валютах: № 1 у національній валюті України, № НОМЕР_4 в доларах США; № 1978 в Євро (п. 2.2 кредитного договору).

Видача кредиту відбувається шляхом перерахування грошових коштів з позичкових рахунків на поточні рахунки позичальника у відповідних валютах: кошти у національній валюті України банк перераховує з позичкового рахунку в національній валюті України на поточний рахунок позичальника в національній валюті України № НОМЕР_5 у банку, МФО 328168; кошти в Євро банк перераховує з позичкового рахунку в Євро на поточний рахунок позичальника в Євро № НОМЕР_6 у банку, МФО 328168 або за погодженням з Банком, на інший рахунок, зазначений позичальником у повідомлені (заявці) на транш, яка подається відповідно до п. 1.1 даного договору (п. 2.3 кредитного договору).

Відповідно до п 2.6 кредитного договору, нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється, починаючи з дати виникнення фактичної заборгованості на рахунку, зазначеному у п. 2.2 цього договору, до дати повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 (триста шістдесят) днів у році. Проценти сплачуються позичальником у відповідній валюті траншів, виданих в рамках кредиту, щомісяця, з 26-го числа, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, і в день фактичного повного погашення кредиту.

Погашення кредиту та сплата процентів за кредитом здійснюється у тій валюті, в якій був наданий кредит (п. 2.7 кредитного договору).

Підпунктом 3.2.5 кредитного договору сторони узгодили, що банк має право стягнути з позичальника прострочені платежі по сплаті кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, при порушенні позичальником строків та термінів, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 9.1 кредитного договору, цей договір набирає сили з моменту його підписання обома сторонами. При цьому сторони домовились, що підписи їх представників на договорі мають бути скріплені печатками сторін. Кредитний договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, про що сторони укладають окрему відповідну угоду про виконання зобов`язань за кредитним договором, що є невід`ємною частиною даного договору. Не укладення вказаної угоди про виконання з вини позичальника, не вважається простроченням банку та не тягне за собою настання негативних правових наслідків для банку.

Цей договір може бути змінений або доповнений за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення до цього договору викладаються в письмовій формі та набувають чинності з моменту їх підписання (п. 9.2 кредитного договору).

Судом встановлено, що між ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «Гідробуд Україна» 11.11.2019 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019, зокрема, про наступне:

- сторони підтверджують, що на момент укладання цієї додаткової угоди № 1, заборгованість позичальника у гривні перед банком за основним боргом за кредитом (борг позичальника за кредитом без урахування процентів) становить 4825485,00 грн, у євро 150000,00 євро (пункт 1);

- за взаємною згодою сторін викласти п. 1.1 кредитного договору в наступній редакції: « 1.1. На умовах цього договору банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді непоновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості 12000000,00 грн (дванадцять мільйонів гривень 00 копійок) (далі «кредит»), а позичальник зобов`язується прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути банку кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього договору. Для уникнення сумнівів, сторони цим домовляються, що незважаючи на ліміт заборгованості, встановлений цим п. 1.1 цього договору, фактичний залишок заборгованості позичальника за кредитом у будь-який час дії цього договору розраховується відповідно до п. 1.6 цього договору та не може перевищувати максимального залишку заборгованості для кожного відповідного періоду, встановленого відповідно до п. 2.5 цього договору. 1.1.1 сторони домовились, що нові транші за цим договором не надаються.» (пункт 2);

- за взаємною згодою сторін викласти п. 1.3 кредитного договору в наступній редакції: « 1.3. Банк відкриває позичальнику кредитну лінію на строк з «21» лютого 2019 по « 30» жовтня 2020 включно. Погашення кредиту здійснюється відповідно до п. 1.4 цього договору з урахуванням розмірів максимального залишку заборгованості позичальника, встановлених відповідно до п. 2.5 цього договору.» (пункт 3).

Відповідно до п. 6 додаткової угоди № 1 від 11.11.2019 до кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 сторони домовились викласти п. 2.5. кредитного договору в новій редакції, який, зокрема містить наступні умови:

« 2.5. З урахуванням положень п. 1.4 цього договору та цього пункту, позичальник зобов`язується повернути банку кредит в повному обсязі не пізніше кінцевої дати, зазначеної у п. 1.3 цього договору відповідно до графіку погашення, згідно з яким погашення заборгованості за кредитною лінією здійснюється наступним чином, зокрема: до 02.12.2019 750000,00 грн; до 02.01.2020 750000,00 грн; до 31.01.2020 0,00 грн; до 02.03.2020 0,00 грн; до 31.03.2020 415690,00 грн; до 30.04.2020 415690,00 грн; до 01.06.2020 415690,00 грн; до 30.06.2020 415690,00 грн; до 31.07.2020 415690,00 грн; до 31.08.2020 415690,00 грн; до 30.09.2020 415690,00 грн; до 30.10.2020 415655,00 грн; до 31.03.2020 18750,00 євро; до 30.04.2020 18750,00 євро; до 01.06.2020 18750,00 євро; до 30.06.2020 18750,00 євро; до 31.07.2020 18750,00 євро; до 31.08.2020 18750,00 євро; до 30.09.2020 18750,00 євро; до 30.10.2020 18750,00 євро.

Згідно з п. 9 додаткової угоди № 1 від 11.11.2019 до кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 сторони виклали п. 5.8. кредитного договору в наступній редакції: « 5.8. Пеня та всі штрафи, зазначені у п. 5.2-5.7 цього договору, сплачуються позичальником у грошовій одиниці України за курсом НБУ на дату нарахування (у разі прострочення платежів у іноземній валюті) на транзитний рахунок, зазначений у п. 2.2 цього договору».

У пункті 10 додаткової угоди № 1 від 11.11.2019 до кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 сторони погодилися, що умови цієї додаткової угоди № 1 поширюються на взаємовідносини сторін, що виникли до моменту укладання ними цієї додаткової угоди № 1 (згідно ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України), а саме на період, починаючи з « 31» травня 2019.

Ця додаткова угода № 1 набирає сили з моменту її підписання обома сторонами та є невід`ємною частиною кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019. При цьому сторони домовились, що підписи їх представників на цій додатковій угоді №1 мають бути скріплені печатками.

З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2019, з метою забезпечення належного виконання відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором, між банком та поручителями було укладено низку договорів поруки, а саме:

- 21.02.2019 між ПАТ «МТБ Банк» (кредитор) та ОСОБА_1 (далі поручитель, відповідач-2) укладено договір поруки № 06642-СК (далі договір поруки-1).

11.11.2019 між банком та відповідачем-2 укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 06642-СК від 21.02.2019, якою внесені зміни в п. 1.1. договору поруки-1.

- 21.02.2019 між ПАТ «МТБ Банк» (кредитор) та ОСОБА_2 (далі поручитель, відповідач-3) укладено договір поруки (далі договір поруки-2), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 32.

12.11.2019 між банком та відповідачем-3 укладено договір про внесення змін № 1 до договору поруки-2, яким внесені зміни в п. 1.1. договору поруки-2.

- 21.02.2019 між ПАТ «МТБ Банк» (кредитор) та ОСОБА_3 (далі поручитель, відповідач-4) укладено договір поруки (далі договір поруки-3), який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 275.

12.11.2019 між банком та відповідачем-4 укладено договір про внесення змін № 1 до договору поруки-3, яким внесені зміни в п. 1.1 договору поруки-3.

Відповідно до п. 1.1 договорів поруки (у редакції: додаткової угоди № 1 від 11.11.2019 до договору поруки-1; договору про внесення змін № 1 до договору поруки-2; договору про внесення змін № 1 до договору поруки-3) поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником ТОВ «Гідробуд Україна», місцезнаходження: 01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, будинок 28, та його правонаступниками (далі «боржник») зобов`язань за Кредитним договором № 00475/К від 21.02.2019 із всіма додатковими угодами до нього (далі кредитний договір) в повному обсязі, в тому числі:

- по поверненню наданого боржнику кредиту у вигляді непоновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості 12000000,00 грн (далі «кредит»), терміном погашення по « 30» жовтня 2020 включно, відповідно до умов кредитного договору;

- по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 23,0% річних по траншах, наданих у національній валюті України, 10,0% річних по траншах, наданих в доларах США та 10,0% річних по траншах, наданих в Євро, що нараховуються на суму залишку, заборгованості за кредитом (виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році) та сплачуються щомісяця, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, і в день фактичного повного погашення кредиту;

- по сплаті комісії за проведення розрахунків за поточним рахунком, пов`язаних з кредитуванням, в розмірі 1,25% від ліміту заборгованості, передбаченого п. 1.1 кредитного договору, що сплачується боржником у грошовій одиниці України в день укладення Кредитного договору;

- по сплаті комісії за зарахування коштів на поточний рахунок Боржника в розмірі 0,1% від суми кожного траншу, що сплачуються з 26-го числа місяця, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, і в день фактичного повного погашення Кредиту, у разі отримання траншу після 25-го числа поточного місяця, комісія сплачується з 26-го числа, але не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за тим, в якому був отриманий транш;

- по сплаті комісії за зарахування коштів на поточний рахунок боржника в розмірі 2,0% річних, що сплачується з 26-го числа, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, і в день фактичного повного погашення кредиту;

- по сплаті комісії за проведення розрахунків за поточним рахунком, пов`язаних з кредитуванням, в розмірі 1,0% від суми кредиту, передбаченої п. 1.1 кредитного договору, що сплачується в день укладення додаткової угоди № 1 до кредитного договору; по сплаті можливих штрафних санкцій у випадках та розмірі, передбачених кредитним договором.

Пунктом 1.2 договору поруки-1 обумовлено, що копія кредитного договору є невід`ємною частиною цього договору. Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений, вони йому зрозумілі.

Згідно з п. 1.2 договорів поруки-2 та -3 сторонами визначено, що поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений, вони йому зрозумілі. Копія кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 надана поручителю при підписанні цього договору.

Відповідно до п. 1.3 договорів поруки, у випадку порушення боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За умовами п. 1.4 договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. За цим договором поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань боржника по всіх наданих боржнику траншах за кредитом.

Пунктом 2.1 договорів поруки обумовлено, що забезпечене порукою зобов`язання боржника поручитель повинен виконати на протязі 5-ти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє 120 місяців з дати набуття ним чинності (п. 5.1 договору поруки-1).

Відповідно до п. 5.1. договорів поруки-2 та -3 останні набирають чинності з моменту їх нотаріального посвідчення і діють 120 місяців з дати набуття ними чинності.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги кредитний договір № 00475/К від 21.02.2019, додаткову угоду № 1 від 11.11.2019 до договору, договори поруки від 21.02.2019 та додаткові угоди до них, як належні підстави, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем-1 договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

На виконання умов кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 банком протягом лютого-березня 2019 року видано позичальнику грошові кошти траншами в загальній сумі 21331737,20 грн. Також 28.03.2019 банком видано позичальнику грошові кошти в розмірі 150000,00 євро.

Однак за період з 14.03.2019 по 10.10.2019 позичальником було лише частково виконано свій обов`язок з поверненню кредиту, отриманого у гривні, та перераховано позивачу грошові кошти в загальному розмірі 16506252,20 грн.

У зв`язку з тим, що позичальник допустив порушення умов Кредитного договору та не погашав кредит відповідно до встановленого Графіку, ПАТ «МТБ Банк» направлено на адресу ТОВ «Гідробуд Україна» досудову вимогу за вих. № 04/242-0/55 від 18.05.2020 про дострокове погашення кредиту протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги. Також банк направив досудові вимоги поручителям, а саме: ОСОБА_1 за вих. № 04/275-0/55 від 29.05.2020, ОСОБА_2 за вих. № 04/274-0/55 від 29.05.2020, ОСОБА_3 за вих. № 04/273-0/55 від 29.05.2020. Однак вимоги банку залишились без відповіді та задоволення.

Враховуючи вищенаведене, Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» звернулося із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне заборгованість за кредитним договором № 00475/К від 21.02.2019, що складається із: заборгованості по тілу кредиту у гривні 4825485,00 грн; заборгованості по процентам у гривні 724492,89 грн; пені за кредитом у гривні 1678728,71 грн; заборгованості по тілу кредиту у євро 150000,00 євро; заборгованості по процентам у євро 9904,64 євро; пені за кредитом, виданому у євро валюті 677758,92 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/2755/20 позовні вимоги задоволено повністю:

- стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк»: заборгованості по тілу кредиту у гривні 4825485,00 грн; заборгованості по процентам у гривні 724492,89 грн; пені за кредитом у гривні 1678728,71 грн; заборгованості по тілу кредиту у євро 150000,00 євро; заборгованості по процентам у євро 9904,64 євро; пені за кредитом, виданому у євро 677758,92 грн.

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» 49474,86 грн судового збору.

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» 49474,86 грн судового збору.

- стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» 49474,86 грн судового збору.

- стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» 49474,86 грн судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 29.04.2021 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/2755/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/2755/20.

За твердженням позивача, рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/2755/20 набрало законної сили та було звернуто до примусового виконання.

Однак, як зазначає позивач, станом на дату звернення із позовом у справі № 911/1642/22, заборгованість ТОВ «Гідробуд Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед банком, яка утворилася до 02.07.2020 та підтвердження рішенням Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/2755/20, не погашена. У зв`язку із цим ПАТ «МТБ Банк» звернулося до суду із даним позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 00475/К від 21.02.2019 за період з 03.07.2020 до 31.07.2022 в загальній сумі 31666,67 євро та 6506732,21 грн, а саме:

- нараховані проценти за користування кредитними коштами за період з 03.07.2020 до 31.07.2022 в сумі 31666,67 євро;

- пеня за несвоєчасну сплату платежів за кредитом за період з 03.07.2020 до 31.07.2022 за кредитом, виданим у євро валюті, в сумі 1482269,62 грн;

- нараховані проценти за користування кредитними коштами за період з 03.07.2020 до 31.07.2022 в сумі 2343041,05 грн;

- пеня за несвоєчасну сплату платежів за кредитом за період з 03.07.2020 до 31.07.2022 за кредитом, виданим у гривні, в сумі 2681421,54 грн.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема, господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Аналогічну позицію щодо преюдиціальної дії рішень суду наведено у п. 2.6 Постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Наведеної позиції також дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 30.01.2013 р. по справі № 5020-660/2012 та від 06.03.2014 р. по справі № 910/11595/13.

Отже, рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 по справі № 911/2755/20, яке набрало законної сили, має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Рішенням Господарського суду Київської області № 911/2755/20 від 01.03.2021, яке набрало законної сили, було встановлено, що отримані позичальником кредитні кошти у встановлені договором строки останнім не повернуто, отже позичальник взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, у тому числі не сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим у ТОВ «Гідробуд Україна» виникла заборгованість перед ПАТ «МТБ Банк».

На момент ухвалення рішення у справі № 911/2755/20, заборгованість за кредитним договором (тілом кредиту) станом на 02.07.2020 складала: у гривні 4825485,00 грн, у євро 150000,00 євро. Заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом: у розмірі 23% річних по траншах наданих у гривні становить 724492,89 грн; у розмірі 10% річних по траншах наданих у євро 9904,64 євро.

Крім того позивачем було нараховано та заявлено до стягнення 1678728,71 грн пені за кредитом, виданому у гривні, з яких: - 1638481,65 грн пені за порушення строків повернення кредиту, нарахованої за загальний період з 03.06.2019 по 02.07.2020; - 40234,00 грн пені за несвоєчасну сплату процентів, нарахованої за загальний період з 03.06.2019 по 02.07.2020; - 13,06 грн пені за несвоєчасну сплату комісії, нарахованої за загальний період з 03.06.2019 по 20.11.2019. Також позивачем було заявлено до стягнення 677758,92 грн пені за кредитом, виданому у євро, з яких: - 662476,75 грн пені за порушення строків повернення кредиту, нарахованої за загальний період з 03.06.2019 по 02.07.2020; - 15282,17 грн пені, за несвоєчасну сплату процентів, нарахованої за загальний період з 03.06.2019 по 02.07.2020.

Як було встановлено судом вище, рішенням Господарського суду Київської області від 01.03.2021 по справі № 911/2755/20, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволено повністю та солідарно стягнуто з ТОВ «Гідробуд Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «МТБ Банк»: заборгованості по тілу кредиту у гривні 4825485,00 грн; заборгованості по процентам у гривні 724492,89 грн; пені за кредитом у гривні 1678728,71 грн; заборгованості по тілу кредиту у євро 150000,00 євро; заборгованості по процентам у євро 9904,64 євро; пені за кредитом, виданому у євро 677758,92 грн.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

За змістом статей 598-609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання.

Таким чином, з прийняттям рішення про стягнення боргу, яким по суті фіксується обов`язок сторони сплатити кошти, зобов`язання, що виникли на підставі договору та їх прострочення не припиняються.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як передбачено частинами 1-3 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як було встановлено судом раніше та узгоджено сторонами в п 2.6 кредитного договору, нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється, починаючи з дати виникнення фактичної заборгованості на рахунку, зазначеному у п. 2.2 цього договору, до дати повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 (триста шістдесят) днів у році. Проценти сплачуються позичальником у відповідній валюті траншів, виданих в рамках кредиту, щомісяця, з 26-го числа, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, і в день фактичного повного погашення кредиту.

Погашення кредиту та сплата процентів за кредитом здійснюється у тій валюті, в якій був наданий кредит (п. 2.7 кредитного договору).

Підпунктом 3.2.5 кредитного договору сторони узгодили, що банк має право стягнути з позичальника прострочені платежі по сплаті кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, при порушенні позичальником строків та термінів, передбачених даним договором.

Згідно із п. 1.5 кредитного договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в наступних розмірах: 23,0% річних по траншах, наданих у національній валюті України; 10,0% річних по траншах, наданих в Євро (п. 1.5 кредитного договору).

Доказів сплати заборгованості по тілу кредиту в гривні в сумі 4825485,00 грн та заборгованості по тілу кредиту в євро у розмірі 150000,00 євро, присудженої рішенням Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/2755/20, матеріали справи не містять. Протилежного суду не доведено.

У зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором в частині повернення кредитних коштів по тілу кредиту в гривні та по тілу кредиту в євро, позивачем, на підставі п. 2.6 кредитного договору, нараховано та заявлено до стягнення 31666,67 євро процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за період з 03.07.2020 до 31.07.2022, та 2343041,05 грн процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за період з 03.07.2020 до 31.07.2022.

Заперечень відповідачів щодо заявлених сум процентів за користування кредитними коштами матеріали справи не містять.

Перевіривши розрахунок сум процентів за користування кредитними коштами, суд встановив, що розрахунки банку є арифметично вірними, відповідають умовам кредитного договору, а тому підлягають повністю в сумі 31666,67 євро та 2343041,05 грн.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідачі в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростували та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надали, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 31666,67 євро та в сумі 2343041,05 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.2. кредитного договору обумовлено, що при порушенні позичальником будь-яких термінів та строків повернення кредиту (в тому числі, при порушенні термінів, встановлених відповідно до п. 2.5 цього договору, або при порушенні строку/терміну дострокового повернення кредиту на вимогу банку), несвоєчасної сплати процентів та комісій за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

Позивач, керуючись п. 5.2 кредитного договору, нарахував та заявив до стягнення 2681421,54 грн пені за несвоєчасну сплату платежів за період з 03.07.2020 до 31.07.2022 за кредитом, наданим у гривні, що складається з 1804995,80 грн пені за неповернення тіла кредиту, наданого в гривні, та 876425,74 грн пені за несплату процентів за користування кредитом.

Крім того позивач, керуючись п. 5.2 кредитного договору, нарахував та заявив до стягнення 1482269,62 грн пені за несвоєчасну сплату платежів за період з 03.07.2020 до 31.07.2022 за кредитом, наданим у євро, що складається з 1130596,20 грн пені за неповернення тіла кредиту, наданого в євро, та 351673,42 грн пені за несплату процентів за користування кредитом.

При дослідженні розрахунку позивача суд встановив, що останнім здійснено нарахування пені на прострочену заборгованість із перевищенням шестимісячного терміну, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.5 ч. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2013, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищенаведене, суд здійснив власний перерахунок пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, наданого в гривні, обмеживши період нарахування шестимісячним строком, в межах розрахунку позивача, з урахуванням умов договору, а також порядку повернення тіла кредиту, та дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, наданого в гривні, підлягають задоволенню частково в сумі 292706,36 грн.

Здійснивши власний перерахунок пені за несплату процентів за користування кредитом, наданим в гривні, обмеживши період нарахування шестимісячним строком, в межах розрахунку позивача, з урахуванням умов договору, а також порядку сплати процентів за користування кредитом, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за несплату процентів за користування кредитом, наданим в гривні, підлягають задоволенню частково в сумі 142125,20 грн.

Згідно з п. 5.8 кредитного договору, пеня та всі штрафи, зазначені у пп. 5.2-5.7 цього договору сплачуються позичальником у грошовій одиниці України за курсом НБУ на дату нарахування (у разі прострочення платежів в іноземній валюті) на рахунок № НОМЕР_7 у банку, МФО 328168.

Судом встановлено, що датою нарахування позивачем пені за неповернення тіла кредиту, наданого в євро, та пені за несплату процентів за користування кредитом, що наданий в євро, є 08.09.2022. Згідно відомостей з офіційного вебсайту Національного банку України (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates), станом на 08.09.2022 офіційний курс 1 гривні щодо євро складає 36,1371 грн.

Враховуючи вищенаведене, здійснивши власний перерахунок пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, наданого в євро, обмеживши період нарахування шестимісячним строком, в межах розрахунку позивача, з урахуванням умов договору, а також порядку повернення тіла кредиту, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, наданого в євро, підлягають задоволенню частково в сумі 328802,98 грн.

Здійснивши власний перерахунок пені за несплату процентів за користування кредитом, наданим в євро, обмеживши період нарахування шестимісячним строком, в межах розрахунку позивача, з урахуванням умов договору, а також порядку сплати процентів за користування кредитом, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за несплату процентів за користування кредитом, наданим в євро, підлягають задоволенню частково в сумі 69413,97 грн.

Разом з тим, як було встановлено судом вище, 21.02.2019, з метою забезпечення належного виконання відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором, між банком та поручителями було укладено низку договорів поруки, а саме:

- 21.02.2019 між ПАТ «МТБ Банк» (кредитор) та ОСОБА_1 (далі поручитель, відповідач-2) укладено договір поруки № 06642-СК (далі договір поруки-1).

11.11.2019 між банком та відповідачем-2 укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 06642-СК від 21.02.2019, якою внесені зміни в п. 1.1. договору поруки-1.

- 21.02.2019 між ПАТ «МТБ Банк» (кредитор) та ОСОБА_2 (далі поручитель, відповідач-3) укладено договір поруки (далі договір поруки-2), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 32.

12.11.2019 між банком та відповідачем-3 укладено договір про внесення змін № 1 до договору поруки-2, яким внесені зміни в п. 1.1. договору поруки-2.

- 21.02.2019 між ПАТ «МТБ Банк» (кредитор) та ОСОБА_3 (далі поручитель, відповідач-4) укладено договір поруки (далі договір поруки-3), який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 275.

12.11.2019 між банком та відповідачем-4 укладено договір про внесення змін № 1 до договору поруки-3, яким внесені зміни в п. 1.1 договору поруки-3.

Вказані договори поруки в судовому порядку недійсними не визнавалися, а отже є дійсним.

Відповідно до п. 1.1 договорів поруки (у редакції: додаткової угоди № 1 від 11.11.2019 до договору поруки-1; договору про внесення змін № 1 до договору поруки-2; договору про внесення змін № 1 до договору поруки-3) поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником ТОВ «Гідробуд Україна», місцезнаходження: 01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, будинок 28, та його правонаступниками (далі «боржник») зобов`язань за Кредитним договором № 00475/К від 21.02.2019 із всіма додатковими угодами до нього (далі кредитний договір) в повному обсязі, в тому числі: - по поверненню наданого боржнику кредиту у вигляді непоновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості 12000000,00 грн (далі «кредит»), терміном погашення по «30» жовтня 2020 включно, відповідно до умов кредитного договору; - по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 23,0% річних по траншах, наданих у національній валюті України, 10,0% річних по траншах, наданих в доларах США та 10,0% річних по траншах, наданих в Євро, що нараховуються на суму залишку, заборгованості за кредитом (виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році) та сплачуються щомісяця, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, і в день фактичного повного погашення кредиту; - по сплаті комісії за проведення розрахунків за поточним рахунком, пов`язаних з кредитуванням, в розмірі 1,25% від ліміту заборгованості, передбаченого п. 1.1 кредитного договору, що сплачується боржником у грошовій одиниці України в день укладення Кредитного договору; - по сплаті комісії за зарахування коштів на поточний рахунок боржника в розмірі 0,1% від суми кожного траншу, що сплачуються з 26-го числа місяця, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, і в день фактичного повного погашення Кредиту, у разі отримання траншу після 25-го числа поточного місяця, комісія сплачується з 26-го числа, але не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за тим, в якому був отриманий транш; - по сплаті комісії за зарахування коштів на поточний рахунок боржника в розмірі 2,0 % річних, що сплачується з 26-го числа, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, і в день фактичного повного погашення кредиту; - по сплаті комісії за проведення розрахунків за поточним рахунком, пов`язаних з кредитуванням, в розмірі 1,0% від суми кредиту, передбаченої п. 1.1 кредитного договору, що сплачується в день укладення додаткової угоди № 1 до кредитного договору; по сплаті можливих штрафних санкцій у випадках та розмірі, передбачених кредитним договором.

Пунктом 1.2 договору поруки-1 обумовлено, що копія кредитного договору є невід`ємною частиною цього договору. Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений, вони йому зрозумілі.

Згідно з п. 1.2 договорів поруки-2 та -3 сторонами визначено, що поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений, вони йому зрозумілі. Копія кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 надана поручителю при підписанні цього договору.

Відповідно до п. 1.3 договорів поруки, у випадку порушення боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За умовами п. 1.4 договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. За цим договором поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань боржника по всіх наданих боржнику траншах за кредитом.

Пунктом 2.1 договорів поруки обумовлено, що забезпечене порукою зобов`язання боржника поручитель повинен виконати на протязі 5-ти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до ТОВ «Гідробуд Україна» та його поручителів з листом № 04/161-0/62.1 від 02.08.2022, яким повідомлено останніх, що рішенням Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/2755/20 вирішено стягнути солідарно з ТОВ «Гідробуд Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 00745/К від 21.02.2019 станом на 02.07.2020 в загальній сумі 7906465,52 грн та 159904,64 євро, проте зазначене рішення боржниками не виконано, а заборгованість не погашено. Листом повідомлено боржників, що у зв`язку із тим, що позичальником продовжується систематичне порушення умов кредитного договору, банком було нараховано за період з 03.07.2020 до 01.08.2022 проценти за користування кредитними коштами в сумі 31666,67 євро, пеню за несвоєчасну сплату платежів за кредитом, наданим у євро, в сумі 1517520,47 грн, проценти за користування кредитними коштами в сумі 2343041,05 грн та пеню за несвоєчасну сплату платежів за кредитом, наданим у гривні, в сумі 2681421,54 грн. Листом позивач вимагав позичальника та поручителів погашення заборгованості за кредитом, процентами та неустойкою в повному обсязі протягом 30 днів з дня отримання листа. На підтвердження надсилання вказаного листа позивачем долучено до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за № 844 на адресу ТОВ «Гідробуд Україна», зі змісту якого вбачається, що відправлення вручене 16.08.2022 адресату, а також фіскальні чеки про направлення поштового відправлення на адреси відповідачів.

Однак відповіді на вимогу жоден з відповідачів не направив, вимоги листа не виконав, заборгованість за кредитним договором не сплатив. Протилежного не доведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Стаття 554 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Поручителями, обов`язки щодо виконання боргових зобов`язань позичальником перед банком виконані не були. На спростування вказаного відповідачами жодного доказу суду не надано.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що договори поруки є дійсними, та враховуючи вимоги пп. 1.1-1.4 договорів поруки, суд доходить до висновку, що у даному випадку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинні відповідати солідарно з ТОВ «Гідробуд Україна» за невиконання грошових зобов`язань перед ПАТ «МТБ БАНК» кредитним договором № 00475/К від 21.02.2019.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що стягнення солідарно суми судових витрат законом не передбачено та приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів за на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у рівних частинах по 16201,62 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» (місцезнаходження: 08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/6; ), ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (місцезнаходження: 68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, просп. Миру, буд. 28; ) 31666,67 євро процентів за користування кредитними коштами, 398216,95 грн пені за несвоєчасну сплату платежів за кредитом, виданим у євро, 2343041,05 грн процентів за користування кредитними коштами та 434831,56 грн пені за несвоєчасну сплату платежів за кредитом, виданим у гривні.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» (місцезнаходження: 08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/6; ) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (місцезнаходження: 68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, просп. Миру, буд. 28; ) 16201,62 грн судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (місцезнаходження: 68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, просп. Миру, буд. 28; ) 16201,62 грн судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (місцезнаходження: 68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, просп. Миру, буд. 28; ) 16201,62 грн судового збору.

6. Стягнути з ОСОБА_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (місцезнаходження: 68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, просп. Миру, буд. 28; ) 16201,62 грн судового збору.

7. В іншій частині позовних вимог відмовити.

8. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.02.2023.

Суддя Л.В. Сокуренко