ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.02.2023м. СумиСправа № 908/2531/22

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Концерну «Міські теплові мережі»

до відповідача: Приватного підприємства «Інтерелектро»

про стягнення 25264 грн 29 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача 25264 грн 29 коп. заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії за період: листопад 2021 р. - жовтень 2022 р. відповідно до типового індивідуального договору №76209001 про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами було укладено Договір (шляхом приєднання до умов договору), позивач відпустив відповідачу теплову енергію, відповідач теплову енергію прийняв, однак за неї не сплатив, що є порушенням п. 34 Договору. Тому, наявні правові підстави для стягнення з відповідача боргу.

Ухвалою суду від 12.01.2023 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

Ухвала про відкриття провадження відповідачем не отримана, поштовий конверт повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом перевірено інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг №30162800) та встановлено, що ухвала суду була надіслана на адресу реєстрації юридичної особи, яка зазначена в реєстрі, а отже відповідач повідомлений належним чином про відкриття провадження у справі.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту, який знаходиться у загальнодоступному місці на офіційному сайті Концерну «МТМ». Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Позивач та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Позивача.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон) до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 ст. 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

02 жовтня 2021 року на виконання вимог Закону позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків.

Приватному підприємству «ІНТЕРЕЛЕКТРО» на праві власності належить нежитлове приміщення 61 ( літ.А-5) за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу (а.с. 27).

Таким чином, станом на 01 листопада 2021 року типовий індивідуальний договір № 76209001 про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі - Договір) за адресою: АДРЕСА_1 , між Позивачем та Приватним підприємством «ІНТЕРЕЛЕКТРО» (надалі - Відповідач) з 01 листопада 2021 року є укладеним (вказаний договір розміщено на сайті Концерну «МТМ», копія а.с. 32-35).

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується копіями актів про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік після держповірки приладу, та копія паспорту на прилад. Відповідно обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку.

Згідно з умовами п. 5 Договору виконавець (Позивач) зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно п. 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.

Згідно з п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 34 Договору передбачено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п. 38 Договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору.

Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії Відповідачу за період з листопада 2021 р.- жовтень 2022 р. на загальну суму 25 264,29 грн., що підтверджується розрахунком суми грошової заборгованості, який додається до цієї заяви, рахунками на оплату спожитої послуги, актами зняття показань приладів теплової енергії.

Рахунки надавались в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів та повторно направлені рекомендованою кореспонденцією (а.с. 21).

Як зазначає позивач, станом на день звернення з позовом оплата за надану послугу з постачання теплової енергії в розмірі 25264 грн 29 коп. за період з листопада 2021 р.- жовтень 2022 р. у повному обсязі так і не була здійснена.

Таким чином, судом встановлено факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданої послуги з постачання теплової енергії по Договору, що і змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Відповідачем всі вищезазначені факти належними та допустимими доказами не спростовано, всупереч ст.ст. 73-74 ГПК України, а тому вказані факти є такими, що встановлені судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 24 Закону України Про теплопостачання серед основних обов`язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 3) п. 41 Договору відповідач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Як вже зазначалось, заборгованість відповідача перед позивачем станом на день звернення з позовом становить 25264 грн 29 коп. за період з листопада 2021 р.- жовтень 2022 р., вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, розрахунком позивача та не спростована відповідачем.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, позивачем правильно обрано спосіб захисту порушеного права, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 25264 грн 29 коп. боргу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги визнано судом обґрунтованими, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 грн 00 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до Приватного підприємства «Інтерелектро» про стягнення 25264 грн 29 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Інтерелектро» (вул. Аніщенка Олександра, буд. 6, м. Суми, 40000, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (бул. Гвардійський, 137, м. Запоріжжя, 69901, ) 25264 грн 29 коп. заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії, 2481 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Концерну «Міські теплові мережі» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 14.02.2023.

Суддя О.Ю. Резніченко