ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023м. ДніпроСправа № 904/4212/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Приватного підприємства "Трак - Шина - Сервіс - 1", смт. Безлюдівка, Харківської обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 53 000,00 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Трак - Шина - Сервіс - 1" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 53000,00 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 8-СК/95 від 21.01.2022.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 8-СК/95 від 21.01.2022.

У межах визначеного законом строку, сторонам була надана можливість скористались своїми правами на подання заяв по суті справи з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2022 відкрито провадження у справі № 904/4212/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та його право подати відзив на позовну заяву, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала суду від 21.11.2022, яка отримана останнім 24.01.2023, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині передачі оплаченого товару.

21.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі - Постачальник, Відповідач) та Приватним підприємством "Трак - Шина - Сервіс - 1" (далі - Покупець, Позивач) укладений поставки № 8-СК/95 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність товари, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти товар.

Найменування товару: згідно накладних на товар (п. 1.2 Договору).

Одиниця вимірювання: літ. (п. 1.3 Договору).

Кількість: згідно накладних на товар (п. 1.4 Договору).

Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скетч-картки) на отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов Договору (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар.

Умови оплати: оплата товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в день виписки рахунку на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та дійсна протягом дня його виписки. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок Постачальника (п. 4.1 Договору).

Постачальник зобов`язується видати довірчі документи представнику Покупця, за умови: надання представником довіреності на отримання товару із зазначенням: ПІБ довіреної особи, паспортні дані, ідентифікація підпису; номенклатура та кількість ТМЦ, що скріплена підписом керівника Покупця та печаткою (за умови її наявності у сторони) Покупця та при наявності в нього паспорту; представника Покупця вказано у Додатку 1 до Договору та при наявності в нього паспорту; підписання видаткових накладних з використанням електронного документообігу програмного комплексу М.Е.Doc та цифрового підпису Постачальника та Покупця (п. 4.4 Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони) (п. 10.1 Договору).

Даний Договір укладений терміном на 1 рік. У випадку, якщо жодна зі сторін письмово, не виявить бажання припинити його дію, даний Договір вважається пролонгованим на наступний рік на тих же умовах (п. 10.2 Договору).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що спірний договір припинив свою дію.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем був оплачений виставлений відповідачем рахунок-фактуру № 0095/0002302 на дизельне пальне Energy в кількості 1000 літрів на загальну суму 53 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 3 467,29 грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи копією платіжного доручення № 12714 від 18.08.2022.

Звертаючись з даним позовом позивач вказує про те, що після здійснення оплати останній звернувся до постачальника з метою отримання товару і відповідних документів на товар (бухгалтерської і податкової звітності).

Проте постачальник у листі вих.134 від 15.07.2022 повідомив покупця, що в даний час він не здійснює реєстрацію податкових накладних у відповідному реєстрі, внаслідок чого покупець втрачає право на формування податкового кредиту за спірним договором, на невизначений термін.

Позивач зазначає про те, що через дії відповідача він не отримав оплачений товар, у зв`язку з чим звернувся до постачальника з листом № 2608-1 від 26.08.2022 з проханням повернути перераховані за дизпаливо кошти, який був направлений на електронну адресу останнього зазначену у п. 4.6.11 Договору та отриманий 29.08.2022.

Оскільки кошти відповідачем не були повернуті, позивач 06.09.2022 повторно звернувся до постачальника з вказаним листом, безпосередньо надавши його до офісу останнього в м. Полтаві, про що свідчить відповідна відмітка з печаткою постачальна на листі.

Станом на 09.11.2022 відповідач кошти за товар не повернув, відповідь на вказаний лист не надав.

Крім того, позивач посилаючись на п.п. 201.1., 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та на Наказ Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, яким затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за № 967/38303, зазначає про те, що відповідачем не надано документів, передбачених вказаним Порядком, щодо неможливості виконання своїх обов`язків щодо реєстрації податкових накладних.

З огляду на викладені обставини, позивач вважає, що його права та законні інтереси порушені, через що останній звернувся до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається зі змісту спірного договору сторонами було погоджено порядок отримання довірчих документів та порядок поставки товару, зокрема, згідно з п. 4.5.1 Договору після отримання оплати товару, Постачальник зобов`язаний на протязі 5-ти робочих днів передати Покупцю, а Покупець зобов`язаний отримати від Постачальника довірчі документи (скетч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати товару.

Отримання довірчих документів (скретч-карток) з доставкою «Новою Поштою» (п. 4.6 Договору).

Покупець відправляє на електронну пошту Покупця заявку на товар (п. 4.6.2 Договору).

Після отримання оплати товару, Постачальник впродовж одного робочого дня відправляє Покупцю скретч-картки, видаткові накладні та специфікації. Номер експрес-накладної (ТТН) Покупець отримає по електронній пошті (п. 4.6.3 Договору).

Представник Покупця, що має повноваження (довіреність або право на отримання кореспонденції, матеріальних цінностей або документів на Новій пошті) повинен забрати відправлення впродовж 5 днів. Отримавши відправлення представник Покупця перевіряє кількість, номенклатуру, номінал скретч-карток на відповідність видаткової накладної, підписує видаткові накладні і специфікації та по одному екземпляру повертає Постачальнику Новою поштою (послуга «Зворотна доставка документів») (п. 4.6.4 Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки).

Передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явлені довіреними особами Покупця скретч-картки (п. 5.2.1 Договору).

Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного на карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (п. 5.2.2 Договору).

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.3 Договору).

Господарський суд зазначає про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача за оформленням довірчих документів (скретч-карток).

Відсутні і докази на підтвердження того, що у випадку оформлення скретч-карток позивач звертався на АЗС Постачальника для заправки автомобілів та отримав відмову у видачі товару.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати (за умови не передання товару у визначений строк), є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

З огляду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того факту, що відповідачем порушено умови договором поставки № 8-СК/95 від 21.01.2022 в частині передачі товару у встановлений строк, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Крім того, предметом даного спору є повернення грошових коштів сплачених позивачем за товар відповідно до спірного договору поставки.

Проте у позовній заяві, як одну із підстав для повернення грошових коштів за поставлений товар, позивачем визначено невиконання відповідачем обов`язку з реєстрації податкових накладних.

Господарський суд зазначає про те, що не здійснення відповідачем реєстрації податкових накладних не викликає у останнього обов`язку з повернення оплати за спірний товар.

Крім того, господарський суд звертає увагу на те, що згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.

При викладених обставинах, у суду відсутні підстави для задоволення заявлених вимог.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Трак - Шина - Сервіс - 1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення заборгованості у сумі 53 000,00 грн. - відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 22.02.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко