ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.02.23 Справа № 917/1502/22
Господарський суд Полтавської області у складі судді Киричука О.А.
при секретарі судового засідання Тертичній О.О.
розглянувши заяву Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» (вх. № 1243 від 31.01.23)
про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача по справі 917/1502/22
до Фізичної особи-підприємця Новохатнього Максима Олександровича, ідентифікаційний код НОМЕР_1 Україна, АДРЕСА_1
про стягнення 17 774,19 грн
без виклику представників сторін
Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Новохатнього Максима Олександровича про стягнення 17 774,19 грн заборгованості по Договору № КБР-04/05/20-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах від 01.05.2020р.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 23.01.2023 р. у справі №917/1502/22 позов Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Новохатнього Максима Олександровича на користь Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав суму боргу у розмірі 17 774,19 грн., а також 2 481,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
Ухвалою від 01.02.23 суд постановив заяву Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу прийняти до розгляду, розгляд заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу здійснювати без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами, запропонувати Фізичній особі - підприємцю Новохатньому Максиму Олександровичу надати пояснення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та документи, що їх обґрунтовують, копію пояснень направити/вручити позивачеві, докази направлення/вручення надати суду.
Пояснення від Фізичної особи - підприємця Новохатнього Максима Олександровича на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до суду не надходили.
Дослідивши матеріали справи 917/1502/21 судом встановлено, що
09.11.2022 р. між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ІНТЕЛКРАФТС" (адвокатське об`єднання) укладено Договір № 22.18-Н про надання професійної правничої допомоги, відповідно до п. 1.1 якого, адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, що визначені цим Договором, а клієнт зобов`язується прийняти і оплатити надану йому правову допомогу.
30.01.2023 р. між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ІНТЕЛКРАФТС" було складено акт прийому-передачі наданих послуг, за яким сторони підтвердили, що адвокатським об"єднанням була надана професійна правнича по справі за позовом до Фізичної особи - підприємця Новохатнього Максима Олександровича (№ 917/1502/22) на загальну суму 10 000.00 грн, яка охоплює наступний перелік робіт: підготовка та складання позовної заяви, роздруківка, посвідчення копій документів, підготовка процесуальних документів, що підлягає сплаті клієнтом протягом 30 календарних днів з дати підписання цього акту.
З матеріалів справи вбачається, що доказів, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність, нереальність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не надано.
Жодних заперечень від представника Відповідача щодо розміру витрат Позивача на правничу допомогу у порядку ч. 6 ст. 126 ГПК України до місцевого господарського суду не надходило.
Оскільки Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» вчинила дії щодо надання вищезазначених доказів у встановленому законом порядку, суд беручи до уваги витрати понесені заявником на професійну правничу допомогу, вважає за доцільне задовольнити заяву про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача по справі 917/1502/22 та вирішує питання про прийняття додаткового рішення, виходячи з наступного.
Згідно ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
П. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Виходячи з аналізу вказаних статей, суд дійшов висновку про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями пункту 2 частини 2 ст. 126 ГПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.
Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 123,129, 237-238, 240-241, 244 ГПК України, суд, -
1. Заяву Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» (вх. № 1243 від 31.01.23) про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача по справі 917/1502/22 задовольнити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Повний текст додаткового рішення складено 16.02.2023 р.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Киричук О.А.