СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

13 лютого 2023 року м. Харків Справа № 922/2972/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Тренд Інвест Груп (вх.№201Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2020 у справі №922/2972/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" (04070, м. Київ, Контрактова площа, будинок 10-А, ідентифікаційний код 23362711) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Діамантбанк"

до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (61001, м. Харків, вул. Морозова, будинок 13, ідентифікаційний код 14313582)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Державний концерн "Укроборонпром" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, ідентифікаційний код 37854297);

2. Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "УКРСПЕЦЕКСПОРТ" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 36, ідентифікаційний код 21655998

про стягнення 29279000,88 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Діамантбанк" звернулося з позовною заявою до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" щодо стягнення частково заборгованості за договором кредитування у розмірі 29279000,88 грн, яка складається з: частини простроченої заборгованості за основним боргом (кредитом) в сумі 14600000,00 грн; нарахованих та несплачених процентів за користування кредитними коштами в сумі 14679000,88 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.07.2020 у справі № 922/2972/19 (суддя Чистякова І.О.) відмовлено в задоволенні позову повністю.

ТОВ Тренд Інвест Груп звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2020 у справі №922/2972/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути на корить ТОВ Тренд Інвест Груп з ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" заборгованість за договором кредитування у розмірі 29279000,88 грн., яка складається з: частини простроченої заборгованості за основним боргом (кредитом) в сумі 14600000,00 грн та нарахованих та несплачених процентів за користування кредитними коштами в сумі 14679000,88 грн.

Одночасно ТОВ Тренд Інвест Груп звернулося з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2972/19, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

03.02.2023 від Державного концерну «Укроборонпром» надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

05.02.2023 від ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" надійшли заперечення, в яких воно просить визнати неповажними причини пропуску ТОВ «Тренд інвест груп» строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2020 у справі №922/2972/19 та відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Після надходження до Східного апеляційного господарського суду матеріалів справи №922/2972/19, розглянувши апеляційну скаргу колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити виходячи з такого.

Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2020 у справі №922/2972/19 (повний текст якого складено 03.08.2020).

Так, ТОВ Тренд Інвест Груп звернулося 27.01.2023 (вх. ел. пошта №1801 від 30.01.2023) з апеляційною скаргою на вказане рішення суду від 22.07.2020 та заявило клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що про існування оскаржуваного рішення воно дізналося лише після того, як стало кредитором у правовідносинах, що були предметом розгляду у справі №922/2972/19.

Зокрема, 17.07.2020 ПАТ «Діамантбанк» уклало з ТОВ «Кредіт Інвестмент Груп» договір #debtx_9005/2 про відступлення (купівлю - продаж) права вимоги. За умовами даного договору банк відступив шляхом продажу новому кредитору належні банку права, а новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених договором, право вимоги банку до позичальників, заставодавців, та поручителів, зазначених у додатку №1 до договору (далі боржники) включаючи право вимоги до правонаступників боржників , спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.

У відповідності до п. 10 додатку №1 до договору #debtx_9005/2 ПАТ «Діамантбанк» відступив право вимоги за договором кредитної лінії №813 від 01.07.2014, який було укладено з ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування". Згідно з актом від 21.07.2021 прийому-передачі до договору #debtx_9005/2 про відступлення права вимоги від 17.07.2020 передано право вимоги за договором кредитної лінії №813 від 01.07.2014, який було укладено з ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування".

Заявник зазначає, що таким чином після ПАТ «Діамантбанк» новим кредитором ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" стало ТОВ «Кредит Інвестмент Груп».

01.09.2021 між ТОВ «Кредит Інвестмент Груп» та ТОВ «Інком Фінанс» було укладено договір №010921 про відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого первісний кредитор (ТОВ «Кредит Інвестмент Груп») відступив за плату новому кредитору (ТОВ «Інком-Фінанс») своє право вимоги за кредитним договором до боржника (ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування"), з усіма додатковими угодами та договорами забезпечення до кредитного договору, а новий кредитор замінив первісного кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі, та прийняв на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплатив первісному кредитору вартість права вимоги, що відступається, в порядку та на умовах, передбачених договором, платіжним дорученням №410 від 02.09.2021.

За вказаним договором, ТОВ «Інком-Фінанс» були відступлені всі права вимоги первісного кредитора до боржника, зокрема, але не виключно і вимоги щодо 14600000,00 грн. заборгованості та 17873591,05 грн. нарахованих на неї та несплачених процентів.

В подальшому, на підставі договору №18012023 відступлення права вимоги від 18.01.2023, який було укладено між ТОВ «Інком-Фінанс» та ТОВ «Тренд Інвест Груп», яким передано право вимоги боргу з ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" за договором кредитної лінії №813 від 01.07.2014. Отже, ТОВ «Тренд Інвест Груп» стало кредитором ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" та звернулося до суду з даною апеляційною скаргою.

Як зазначає ТОВ «Тренд Інвест Груп», до цього часу він з об`єктивних та поважних причин не міг подати апеляційну скаргу, адже не був стороною у спірних правовідносинах та не знав про існування вказаного рішення.

На підтвердження вищевикладених обставин до апеляційної скарги додані копії: договору #debtx_9005/2 від 17.07.2020, який укладений між ПАТ «Діамантбанк» та ТОВ «Кредіт Інвестмент Груп», акту прийому передачі до договору #debtx_9005/2 від 17.07.2020, додатку до договору; договору #debtx_9005/1 від 17.07.2020, акту прийому передачі до договору #debtx_9005/1 від 17.07.2020, платіжного доручення №196 від 01.07.2020 на суму 1320228,24 грн; договору відступлення права вимоги №010921 від 01.09.2021, який укладений між ТОВ «Кредит Інвестмент Груп» та ТОВ «Інком Фінанс», додаткової угоди №1 від 01.09.2021 до договору №010921 від 01.09.2021, платіжного доручення №410 від 02.09.2021 на суму 324736,00 грн., акту прийому-передачі до договору №010921 від 01.09.2021, повідомлення боржника про відступлення права вимоги за договором кредитної лінії №813 від 01.07.2014; вимоги до боржника від ТОВ «Інком -Фінанс» про погашення заборгованості за договором №813 від 01.07.2014; договору №18012023 від 18.01.2023, який укладений між ТОВ «Інком-Фінанс» та ТОВ «Тренд Інвест Груп», договору про відступлення права вимоги №18012023/1 між ТОВ «Інком-Фінанс» та ТОВ «Тренд Інвест Груп», повідомлення про відступлення права вимоги за договором №813 від 01.07.2014, додаткової угоди №1 від 18.01.2023 до договору №18012023 про відступлення права вимоги від 18.01.2023, платіжна інструкція від 27.01.2023 №3 на суму 332000,00 грн.

Розглянувши клопотання ТОВ Тренд Інвест Груп про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми убачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata, відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справах "de Rada Cavanilles v. Spain" від 28.10.1998, "Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine" від 21.12.2010).

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ у справі "Diya 97 v. Ukraine" від 21.10.2010).

У справі "Устименко проти України" ЄСПЛ зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії" від 03.12.2003).

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі "Нешев проти Болгарії" від 28.10.2004).

Отже в контексті наведеного необхідність перегляду судового рішення, що набрало законної сили та чинне понад 2 роки, має бути зумовлена виключними обставинами (оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення), наявність яких є очевидною та безспірною, що обґрунтовувало би порушення принципу правової визначеності, який вимагає поваги до остаточного рішення суду, та виправдовувало таке порушення необхідністю відновлення прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулася до суду за таким переглядом, а також неможливістю цієї особи відновити свої права шляхом використання передбачених законом інших способів захисту.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відтак, при вирішенні питання про можливість поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судових рішень, пропущеного зі спливом значного періоду часу (більше одного року з дня складення повного тексту судового рішення), апеляційним судам слід враховувати, що національним законодавством встановлено присічний строк на апеляційне оскарження судових рішень відповідно до частини другої статті 261 ГПК України.

Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке право повинно бути забезпечене справедливими судовими процедурами.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини перша, третя статті 13 ГПК України).

Згідно із пунктами 1, 2 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У пункті 24 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ у справах "Олександр Шевченко проти України" від 26.04.2007, "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 та "Трух проти України" від 14.10.2007).

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Правила, які регламентують етапи і терміни подачі заяви на судовий розгляд спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і відповідність нормам, а саме, принципу правової визначеності (рішення ЄСПЛ у справі "Canete de Goni v. Spain" ("Кан`єте де Гоньі проти Іспанії").

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення від 22.07.2020 у справі №922/2972/19 (повний текст якого складено 03.08.2020) отримано ПАТ "Діамантбанк" 11.08.2020.

Отже рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2020 у даній справі було прийнято через п`ять днів після підписання договору купівлі продажу прав вимоги між ПАТ «Діамантбанк» та ТОВ «Кредіт Інвестмент Груп» та на наступний день після підписання акту приймання передачі кредитного договору.

Проте, ні ПАТ «Діамантбанк», ні ТОВ «Кредіт Інвестмент Груп» не повідомили Господарський суд Харківської області про вказані обставини всупереч ст. 42 ГПК України, відповідно до якої учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

При цьому, ні ПАТ «Діамантбанк» (яке отримало рішення суду 11.08.2020), ні ТОВ «Кредіт Інвестмент Груп», ні ТОВ «Інком Фінанс», правонаступником яких вважає себе ТОВ «Тренд Інвест Груп», не були позбавлені можливості оскаржити рішення суду від 22.07.2020 у справі № 922/2972/19 у встановлений законом строк.

Згідно ст. 52 ГПК України усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Отже, строк на апеляційне оскарження судових рішень після здійснення заміни сторони правонаступником для такого правонаступника не змінюється.

Тому, враховуючи положення ст. 52 ГПК України, наслідки як вчинення, так і невчинення усіх процесуальних дій кредитора є обов`язковими для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. З урахуванням чого суд дійшов висновку, що обставини правонаступництва не можуть розглядатись як поважна причина пропуску строку на апеляційне оскарження в розумінні норм статті 261 ГПК України.

При цьому, ТОВ «Тренд Інвест Груп» не зазначено обставин непереборної сили, які могли бути причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що повний текст оскаржуваного рішення від 22.07.2020 у справі №922/2972/19 складено 03.08.2020, строк на оскарження судового рішення сплив 23.08.2020.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень вказане рішення оприлюднено 04.08.2020.

Враховуючи також можливість поновлення судом строку на апеляційне оскарження після отримання повного тексту рішення (яка отримана банком 11.08.2020), ПАТ «Діамантбанк» або його правонаступники мали можливість звернутися з апеляційною скаргою в межах присічного річного строку.

Проте, вищезазначене рішення господарського суду не було оскаржено в передбаченому законом порядку та в установлений законом строк, а отже набрало законної сили.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що в провадженні господарських судів перебувала справа №922/5226/21 за заявою ТОВ "Інком-Фінанс" про банкрутство ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування".

Так, 31.12.2021 до Господарського суду Харківської області надійшла заява ТОВ "Інком-Фінанс", в якій товариство просило: відкрити провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування"; визнати грошові вимоги ТОВ "Інком-Фінанс" до Боржника у розмірі 37514500,89 грн, які включити до четвертої черги вимог кредиторів; розпорядником майна боржника призначити арбітражного керуючого Литвина А.Б.

В обґрунтування цієї заяви заявник вказував, що 01.07.2014 між ПАТ "Діамантбанк" (кредитодавець за договором) та Державним підприємством "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №813 (далі - кредитний договір). Сторонами вносились зміни до кредитного договору шляхом укладення додаткових угод до кредитного договору №№ 1-26. ПАТ "Діамантбанк" надані позичальнику кредитні кошти за вказаним вище кредитним договором в сумі 14600000,00 грн.

ТОВ "Інком-Фінанс" зазначало про те, що 17.07.2020 між ПАТ "Діамантбанк" та ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, в тому числі за договором кредитної лінії № 813 від 01.07.2014.

01.09.2021 між ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" та ТОВ "Інком-Фінанс" укладено договір №010921 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за договором кредитної лінії №813 від 01.07.2014 з усіма додатковими угодами до нього та договорами забезпечення.

ТОВ "Інком-Фінанс" на підставі зазначеного зазначав, що отримав за договором про відступлення право вимоги до ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" в тому числі, але не виключно щодо 14600000,00 грн заборгованості та 17873591,05 грн нарахованих на неї неоплачених процентів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.02.2022 у справі №922/5226/21, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.10.2022, відмовлено ТОВ "Інком-Фінанс" у відкритті провадження у справі про банкрутство державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування".

Вищевказані судові рішення мотивовані зокрема тим, що заявлення ініціюючим кредитором (який посилається на те, що є правонаступником вимог ПАТ "Діамант" за договором кредитної лінії № 813 від 01.07.2014) суми боргу в тій частині, яка вже була предметом розгляду в межах справи №922/2972/19, у тому числі в розмірі 14600000,00 грн основного боргу, фактично підміняє собою спробу перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2020 у справі №922/2972/19, яке первісним кредитором не оскаржувалося та набрало законної сили.

Отже, попередній кредитор ТОВ "Інком-Фінанс" був обізнаний про наявність рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2020 у справі №922/2972/19.

Колегія суддів наголошує, що обов`язковість для нового кредитора наслідків невчинення його попередником процесуальних дій з оскарження судових рішень, що впливають на його права та законні інтереси, не є обмеженням прав особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції, статтею 129 Конституції України. Натомість, здійснення апеляційного перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, після спливу більш ніж двох років за відсутності виняткових підстав, вичерпний перелік яких закріплено у частині другій статті 261 ГПК України, є непропорційним втручанням в принцип правової визначеності (res judicata), тобто поваги до остаточного судового рішення.

Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом із цим неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою, із посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, свідчить лише про те, що такій особі, ймовірно, не було відомо про розгляд цієї справи, однак не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними, поновлення цього строку та прийняття скарги до провадження.

В даному випадку, враховуючи положення ст. 261 ГПК України Господарський суд Харківської області на момент розгляду справи та ухвалення рішення не був зобов`язаний повідомляти про розгляд справи ні ТОВ «Кредіт Інвестмент Груп», ні ТОВ «Інком Фінанс», ні ТОВ «Тренд Інвест Груп», перш за все з огляду на те, що суд не був повідомлений про обставини правонаступництва. Також суд першої інстанції не ухвалював рішення про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Тренд Інвест Груп».

Враховуючи викладене, заявник апеляційної скарги не є особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, а суд не ухвалював рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. А тому, колегія суддів дійшла висновку про відмову ТОВ Тренд Інвест Груп у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Тренд Інвест Груп на рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2020 у справі №922/2972/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України..

Додаток (на адресу особи, що подала апеляційну скаргу): апеляційна скарга з додатками (в тому числі платіжна інструкція №2 від 27.01.2023 про сплату судового збору на суму 658777,53грн) на 108 аркушах, а також опис вкладення у цінний лист на ім`я Східного апеляційного господарського суду від 28.01.23 на 2 аркушах, поштовий конверт, акт Східного апеляційного господарського суду про розшивання матеріалів апеляційної скарги від 03.02.2023, усього на 112 аркушах .

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель