номер провадження справи 9/155/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 Справа № 908/1897/22

м. Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД, (49064, м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, буд. 62, офіс 416; представник позивача: адвокат Казанцев С.В., адреса для листування: 49005, м.Діпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 5, оф. 321)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС, (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72)

про стягнення суми 369145,67 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Казанцев С.В.;

від відповідача: Чапала Ю.О.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД надійшла позовна заява про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС суми 300000,00 грн. заборгованості, суми 5490,00 грн. пені, суми 6830,14 грн. 3% річних, суми 56825,53 грн. інфляційних втрат, всього загальної суми 369145,67 грн.

Ухвалою суду від 01.11.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1897/22, присвоєний номер провадження 9/155/22, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.11.2022. Ухвалою суду від 29.11.2022 підготовче засідання відкладено на 22.12.2022. Ухвалою суду від 22.12.2022 закрито підготовче провадження у справі №908/1897/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.01.2023. В судовому засіданні 12.01.2023 оголошено перерву до 23.01.2023. Ухвалою суду від 23.01.2023 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 202 ГПК України розгляд справи відкладено на 31.01.2023. Ухвалою суду від 31.01.2023 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 202 ГПК України розгляд справи відкладено на 07.02.2023.

07.02.2023 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав вимоги з підстав, викладених у позові, зазначивши, зокрема, про наступне. На виконання укладеного між сторонами Договору субпідряду № 3762 від 01.06.2021 та відповідно до Акту приймання-передачі виконаних робіт № 75 від 09.11.2021, позивач виконав ремонтно-монтажні роботи згідно Специфікації на загальну суму 300 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 50 000,00 грн. Роботи були прийняті відповідачем без зауважень. Проте відповідач всупереч умов Договору оплату виконаних позивачем робіт, відповідно до строків визначених у Специфікації, не здійснив. Заборгованість відповідача становить 300 000,00 грн. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано до стягнення з відповідача суму 6830,14 грн. 3% річних та суму 56 825,53 грн. інфляційних втрат. Також на підставі п. 13.1, п. 13.2 Договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача суму 5490,00 грн. пені. Позов обґрунтовано ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 526, 526, 625, 837, 843, 854 ЦК України та умовами Договору субпідряду № 3762 технічне обслуговування та ремонти обладнання від 01.06.2021

Відповідач відзив на позов суду не подав. В судовому засіданні 07.02.2023 представник відповідача в усній формі зазначив, що заперечує проти позову з підстав, викладених ним у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду, викладеному у запереченнях відповідача проти вирішення спору в господарському суді, що надійшли до суду 28.12.2022.

Суд зазначає, що відповідачу було відмовлено у задоволенні вказаного вище клопотання, що відображено в ухвалі суду 12.01.2023.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС (Генпідрядник, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД (Субпідрядник, позивач у справі) був укладений Договір субпідряду № 3762 технічне обслуговування та ремонти обладнання (далі Договір), за умовами якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку і на умовах цього Договору технічне обслуговування і ремонт (у т.ч. капітальний ремонт) устаткування (надалі роботи), а Генпідрядник зобов`язується прийняти закінчені роботи і сплатити їх ціну (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, сума цього Договору складає 250 000,00 грн. без урахування ПДВ. Крім того, Генпідрядник оплачує ПДВ по ставці 20%, що діє на момент укладення Договору, у розмірі 50 000,00 грн.

Всього вартість робіт з урахуванням ПДВ складає 300 000,00 грн.

Ціна робіт за Договором вказується в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.

В Специфікації № 1 від 01.06.2021 до Договору сторони зокрема визначили: найменування робіт поставка, монтаж та пуско-наладочні роботи, обладнання автоматична локомативна сигналізація безперервної дії (АЛСН) з системою контролю пильності машиніста, об`єкт робіт тепловоз серії ТГМ-4, термін поставки обладнання та виконання робіт 60 календарних днів з моменту підписання Договору та Специфікації, загальна вартість робіт разом з ПДВ 300 000,00 грн.

В п.2 Специфікації сторони погодили, що оплата за цією Специфікацією здійснюється Генпідрядником, шляхом перерахування грошових коштів на безготівковий рахунок Субпідрядника, протягом 30 календарних днів з моменту монтажу обладнання та підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Матеріали справи свідчать, що позивачем були виконані роботи визначені вищевказаним Договором, що підтверджується Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 75 від 09.11.2021 на суму 300 000,00 грн., що підписаний сторонами без зауважень та скріплений печатками сторін (копія Акту здачі-приймання робіт міститься в матеріалах справи). В матеріалах справи також міститься копія Рахунку на оплату № 588 від 09.11.2021 на суму 300 000,00 грн.

10.03.2022 позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 10/03-2, в якому просив здійснити оплату за виконані позивачем роботи.

19.05.2022 відповідач повідомив позивача про форс-мажорні обставини (лист вих. № ИП/2000/19.05.2022/6), в якому повідомив, що не має можливості належним чином виконувати свої зобов`язання за Договором у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні. Зазначив, що Сертифікат про засвідчення обставин форс-мажору розміщений на офіційному сайті ТПП України.

11.08.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією (вих. № 2022-31) в якій просив сплатити заборгованість у розмірі 300 000,00 грн. та зазначив, що обов`язок з оплати виконаних робіт виник до настання обставин непереборної сили, а саме 09.12.2021, що виключає можливість розповсюдження форс-мажорних обставин на обов`язок відповідача щодо оплати вказаної заборгованості. Також вказав, що є безпідставним посилання відповідача на лист ТПП України від 28.02.2022, оскільки останній не є Сертифікатом в розумінні умов Договору та чинного законодавства.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт, позивач звернувся до господарського суду з позовом, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду підрядник зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (ч. 1 ст. 838 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтею 854 ЦК України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як встановлено судом вище, позивачем були виконані роботи за Договором про що сторонами було складено Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 75 від 09.11.2021 на суму 300 000,00 грн., який підписаний сторонами без зауважень.

Відповідач відзив на позов не надав, заявлені позовні вимоги не спростував. Доказів виконання грошових зобов`язань за договором суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 300 000,00 грн. основного боргу є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Як було вказано судом вище, в судовому засіданні 07.02.2023 представник відповідача в усній формі зазначив, що заперечує проти позову з підстав, викладених ним у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду, викладеному у запереченнях відповідача проти вирішення спору в господарському суді, що надійшли до суду 28.12.2022.

Відповідачу було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, що відображено в ухвалі суду 12.01.2023, з наступних підстав.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до п.п. 17.1, 17.2. договору субпідряду № 3762 від 01.06.2021 спори і розбіжності, що виникли по цьому договору або висновки, що стосуються його зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, по можливості вирішуватимуться шляхом переговорів. Якщо спори і розбіжності, вказані в п. 17.1. договору, не будуть врегульовані шляхом переговорів, то спори, майнові вимоги по яких перевищують еквівалент 10000 (десять тисяч) доларів США (з врахуванням обмінного курсу НБУ на 00 г. 00 хв. дати виникнення вимоги) по основній сумі зобов`язань, вирішуються в господарських судах України (відповідно до чинного законодавства України).

На дату виникнення вимоги 10.12.2021 офіційний курс НБУ становив 27,1013 грн. за 1 долар США. Основна сума зобов`язань (основний борг), що в т.ч. заявлена позивачем до стягнення з відповідача у даній справі становить 300 000,00 грн. Як слідує з позову, зазначена основна сума заборгованості визначена позивачем виходячи з: п. 4.1 договору субпідряду № 3762 від 01.06.2021, відповідно до якого всього вартість робіт з урахуванням ПДВ складає 300 000,00 грн.; Специфікації № 1 від 01.06.2021 та Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 75 від 09.11.2021. Розмір основної суми зобов`язань (основного боргу), що заявлена до стягнення з відповідача, а саме - 300 000,00 грн., перевищує еквівалент 10000 доларів США, а тому суд дійшов до висновку, що спір підлягає вирішенню в господарському суді.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 6830,14 грн. за період прострочення з 10.12.2021 по 12.09.2022, а також інфляційних витрат в розмірі 56825,53 грн. за період: грудень 2021 липень 2022.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на умови пункту 2 Специфікації, оплату виконаних позивачем робіт відповідач повинен був здійснити протягом 30 календарних днів з моменту монтажу обладання та підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт, тобто в строк до 09.12.2021 включно.

Факт порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань з оплати виконаних робіт є доведеним, підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростований.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційний втрат, суд визнав їх обґрунтованими. Розрахунки здійснені позивачем правильно, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом у заявлених позивачем розмірах.

Також позивач заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми 5490,00 грн. пені за період з 10.12.2021 по 10.06.2022

Відповідно до приписів ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В пункті 13.1 Договору сторони визначили, що за неналежне виконання умов цього Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Сплата неустойки не звільняє сторони від виконання узятих на себе зобов`язань в натурі.

Відповідно до п. 13.2 Договору в разі порушення терміну оплати виконаних робіт, Генпідрядник сплачує Субпідряднику пеню у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня.

Факт порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань з оплати виконаних робіт є доведеним.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що його здійснено правильно, тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС, (690084, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД, (49064, м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, буд. 62, офіс 416) суму 300 000 грн. 00 коп. основного боргу, суму 6830 грн. 14 коп. 3% річних, суму 56825 грн. 53 коп. інфляційних витрат та суму 5490 грн. 00 коп. пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС, (690084, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД, (49064, м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, буд. 62, офіс 416) суму 5537 грн. 19 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 21.02.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва