УХВАЛА

25 січня 2023 року

м. Київ

Справа № 910/19199/21

Провадження № 12-45гс22

Велика Палата Верховного Суду у складі

судді-доповідачаТкача І. В.,

суддів Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Уркевича В. Ю., Штелик С. П.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи№ 910/19199/21

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Альпарі банк»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2022

(головуючий суддя Андрієнко В. В., судді Буравльов С. І., Шапран В. В.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2022 (суддя Привалов А. І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс тім»

до Акціонерного товариства «Альпарі банк»

про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

УСТАНОВИЛА:

У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс тім» (далі - ТОВ «ФК «Фінанс тім») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Альпарі банк» (далі - АТ «Альпарі банк») про визнання договору про відступлення права вимоги

№ В-0907/21 від 09.07.2021 (далі - договір № В-0907/21) недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Позивач мотивував позов тим, що договором № В-0907/21 АТ «Альпарі банк» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Фінанс тім» за зобов`язанням, яке припинилося на момент укладення договору, що суперечить положенням статті 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та є підставою для визнання такого договору недійсним на підставі статті 215 цього Кодексу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2022 позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір № В-0907/21. Застосовано наслідки недійсності правочину шляхом стягнення з АТ «Альпарі банк» на користь ТОВ «ФК «Фінанс тім» коштів за договором № В-0907/21 у розмірі 5 706 180,19 грн. Стягнуто з АТ «Альпарі банк» на користь ТОВ «ФК «Фінанс тім» 87 862,70 грн витрат зі сплати судового збору та 285 309,01 грн витрат на правничу допомогу.

Суд першої інстанції виходив з того, що Акціонерне товариство «Місто банк» (далі - АТ «Місто банк») належним чином виконало свої зобов`язання перед заставним кредитором АТ «Альпарі банк» за договором міжбанківського кредиту, відповідно й зобов`язання за договором міжбанківського кредиту, який був забезпечений додатково порукою та іпотекою, є припиненими. З огляду на те, що основне зобов`язання припинилося, припинилися і похідні від нього зобов`язання.

Вказані обставини встановлені рішенням Господарського суду Одеської області від 31.08.2021 у справі № 916/1015/21, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного суду від 01.11.2021 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.12.2021.

Суд першої інстанції виснував, що зобов`язання, яке нібито передало АТ «Альпарі банк» ТОВ «ФК «Фінанс тім», вже не існувало. З огляду на це суд визнав позовні вимоги про визнання недійсним договору № В-0907/21 від 09.07.2021 обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків та сторона зобов`язана повернути іншій стороні все, що вона отримала на виконання недійсного правочину, суд також визнав обґрунтованими позовні вимоги в частині застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 5 706 180,19 грн.

Щодо вимоги позивача про покладення судових витрат на позивача, суд першої інстанції зазначив, що заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, є доведеним, проте надмірно завищеним. Суд зменшив розмір витрат на правничу допомогу до 285 309,01 грн, що становить 5 % від суми задоволених майнових вимог.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2022 рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2022 у справі № 910/19199/21 залишено без змін. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Не погодившись із судовими рішеннями, АТ «Альпарі банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2022 у справі № 910/19199/21 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Фінанс Тім».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 08.11.2022 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Альпарі банк»на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2022 у справі № 910/19199/21.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 20.12.2022 передав справу № 910/19199/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини третьої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Мотивуючи вказану вище ухвалу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02.11.2022 у справі № 947/23885/19, аналізуючи положення статей 514, 519 ЦК України, дійшов висновку, що в разі коли право вимоги не виникло (наприклад, у разі нікчемності чи недійсності договору) або припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то таке право вимоги не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсності договору між первісним кредитором та новим кредитором, оскільки правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. Тому немає підстав для недійсності договору про відступлення прав вимоги.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зауважує, що відповідальність первісного кредитора, передбачена нормою статті 519 ЦК України, чітко не регламентована, а тому не може обмежувати право нового кредитора на вибір способу захисту. До того ж норма статті 519 ЦК України не визначає чіткого механізму застосування такої відповідальності до первісного кредитора (стягнення сплаченої суми, відшкодування збитків, визнання недійсним правочину та застосування реституції тощо). Відповідно, право нового кредитора у разі встановлення факту його порушення має бути поновлено в ефективний спосіб.

Норма частини першої статті 215 ЦК України визначає підставу недійсності правочину у випадку, коли його зміст суперечить цьому Кодексу (частина перша статті 203 ЦК України). Стаття 514 ЦК України передбачає передання тільки дійсної вимоги. Тобто наслідком передання недійсної вимоги буде недійсність і самого правочину.

З огляду на викладене вище Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм статей 514, 519 ЦК України у подібних правовідносинах, який було викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02.11.2022 у справі № 947/23885/19, а саме: відступлення відсутнього права вимоги не зумовлює недійсності договору між первісним кредитором та новим кредитором, оскільки правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. Тому немає підстав для недійсності договору про відступлення прав вимоги.

Відповідно до частини третьої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованими мотиви, наведені в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.12.2022, та приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини першої статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З огляду на викладене справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, явка яких не є обов`язковою згідно з приписами частини другої статті 120 та частини другої статті 121 ГПК України.

Керуючись статтями 120, 121, 234, 235, 301, 303 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу № 910/19199/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс тім» до Акціонерного товариства «Альпарі банк» про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Альпарі банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2022.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 15 березня 2023 року о 10 годині 00 хвилин у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Копію цієї ухвали у справі № 910/19199/21 надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Ткач

Судді: Ю. Л. Власов Г. Р. Крет
І. В. Григор`єва Л. М. Лобойко
М. І. Гриців К. М. Пільков
Д. А. Гудима О. Б. Прокопенко
Ж. М. Єленіна О. М. Ситнік
І. В. Желєзний В. М. Сімоненко
О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич
Л. Й. Катеринчук С. П. Штелик