ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15.02.2023 Справа № 914/1768/22
Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.
за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.
розглянувши матеріали заяви про стягнення судових витрат у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Алко», м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіон+», м. Львів
про: стягнення 4 596 289,80 грн.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Левкович Т.В.;
Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Алко» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіон+» про стягнення 4 596 289,80 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.01.2023 позовні вимоги ТОВ «Юнайтед Алко» задоволено частково.

Згідно автоматичного розподілу справ, 08.02.2023 зареєстровано заяву представника Відповідача про ухвалення додаткового рішення (Вх. № 523/23 від 01.02.2023) у зв`язку з відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 600,00 грн.

Ухвалою від 09.02.2023 суд призначив розгляд заяви в судовому засіданні на 15.02.2023 з явкою сторін на власний розсуд.

В судове засідання 15.02.2023 з`явився представник Позивача, надав пояснення по суті заяви, просив таку задоволити, представник відповідача не з`явився, причин не явки не вказав, 10.01.2023 подав заперечення на заяву про відшкодування витрат на правову допомогу (Вх. № 3515/23).

В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 744-01/07/22 від 01.07.2022 року; копії актів приймання наданих послуг від 30.09.2022, 31.10.2022, 30.11.2022, 31.12.2022, 31.01.2023; копію рахунків від 30.09.2022, 31.10.2022, 30.11.2022, 31.12.2022, 31.01.2023, платіжні доручення № 39732 від 26.10.2022, №39872 від 01.11.2022, № 264 від 21.12.2022.

Положеннями ст. 221 ГПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до абз.2 ч.8 ст.129 ГПК України, докази у підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються стороною до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заява позивача про розподіл судових витрат та долучення доказів про надання правової допомоги, надіслана до суду 01.02.2023 та зареєстрована 08.02.2023.

Отже, докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, подані позивачем в межах строків визначених ч.8 ст.129 ГПК України, а їх поданню передувала відповідна заява позивача подана до закінчення судових дебатів.

Крім того, представником відповідача у відзиві на позовну заяву було зазначено, про подальшу компенсацію витрат на правничу правову допомогу в сумі 30 000,00 грн. Також зазначено, що повний та точний розрахунок понесених судових витрату зв`язку з вирішенням даного спору буде надано суду по факту їх понесення.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідача - ТОВ «Авіон+» представляв адвокат Левкович Т.В., який діяв на підставі договору про надання правової допомоги № 744-01/07/22 від 01.07.2022 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1160795.

Як свідчать матеріали справи, з метою отримання правової допомоги, у тому числі і представництва інтересів у суді, ТОВ «Авіон+» звернулось до Адвокатського об`єднання «Матвіїв і партнери» про що було укладено відповідний Договір про надання правової допомоги № 744-01/07/22 від 01.07.2022 року.

Пунктом 1.1 Договору про надання правової допомоги визначено Виконавець бере, на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги (послуг правового характеру) у відповідності з умовами цього Договору, а Клієнт зобов`язується здійснювати оплату правової допомоги та фактичних витрат, понесених безпосередньо при виконанні цього Договору (перелік визначено Договором).

Згідно із п. 2.1. Договору про надання правової допомоги, правова допомога, передбачена п.п.1.2.1. - 1.2.7. п.1.2 даного договору, що надається Виконавцем, оплачується Клієнтом у залежності від обсягу часу, що його витрачено Адвокатом (Адвокатами) Виконавця на надання правової допомоги за Договором.

Відповідно до п. 2.2. Договору про надання правової допомоги, винагорода за правову допомогу, що надається Виконавцем, (гонорар) оплачується Клієнтом за ставкою 1 700 грн. за 1 годину, витрачену Адвокатом (Адвокатами) Виконавця на надання правової допомоги.

Як свідчать матеріали справи, виконавцем клієнту були надані юридичні послуги, що підтверджується відповідними копіями актів приймання наданих послуг від 30.09.2022, 31.10.2022, 30.11.2022, 31.12.2022, 31.01.2023. Зокрема згідно вказаних актів адвокат надав, а Клієнт (позивач) прийняв наступну правову допомогу (послуги правового характеру):

- Підготовка та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи, безпосереднє ознайомлення із такими (0,5 год);

- Підготовка та подання відзиву на позовну заяву (5,00 год);

- Підготовка та подання заяви про залишення позовної заяви без руху (1,00 год);

- Представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 27.09.2022, 06.10.2022, 18.10.2022, 01.11.2022, 03.11.2022, 24.11.2022, 13.12.2022, 17.01.2023 та 27.01.2023 року в ГСЛО, включаючи час очікування та підготовки представника до такого (7,0 год);

- Підготовка заперечення щодо підписання акту звірки (0,5 год);

- Підготовка та подання заперечень на відповідь на відзив (2,5 год);

- Підготовка заяви про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу та відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу (2,5 год);

Вартість наданих послуг (18 год) склала 30600,00 грн. Вказані акти частково оплачені клієнтом.

В ході розгляду справи судом було проведено судові засідання 27.09.2022, 06.10.2022, 18.10.2022, 01.11.2022, 03.11.2022, 24.11.2022, 13.12.2022, 17.01.2023 та 27.01.2023 в яких адвокат Левкович Т.В. брав участь як представник відповідача.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі «East/West» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West., заява №19336/04, § 268).

Суд звертає увагу на те, що критерії співмірності визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Представником позивача подано заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу ТОВ «Авіон+» (Вх. № 3515/23). Позивач вважає, що заявлена сума судових витрат є небгрунтовано завищеною, та не співмірною з часом, який витратив адвокат на надання правничої допомоги Відповідачу, з огляду на наступне.

Щодо участі в судових засіданнях - Судове засідання призначене на 01.11.2022 о 15:00 не відбулось, у зв`язку з відключенням електричної енергії з 15:03 год до 17:10 год, про що складено відповідний Акт про відключення електроенергії від 02.11.2022. Судове засідання призначене на 16.11.2022 о 09:00 не відбулось, оскільки внаслідок ракетних ударів по об`єктах енергетики м. Львова, будівля Господарського суду Львівської області була відключена від електричної енергії з 08:00 год до 16:20 год. Судове засідання призначене на 24.11.2022 о 10:30 не відбулось, у зв`язку з відключенням електричної енергії про що складено відповідний Акт про відключення електроенергії, а тому включення в оплату надання правової допомого за участь в засіданнях які не відбулися є безпідставним. Щодо участі в інших засіданнях, то відповідно до протоколів засідань, вказані засідання за виключенням останнього засідання в якому було прийняте рішення, відбувалися тривалістю не більше 10 хв., а тому Відповідач безпідставно зазначає про тривалість засідань не менше половини години.

Щодо послуги - підготовка та оформлення відзиву на позовну заяву 5 годин, то враховуючи, що вказаний процесуальний документ виготовлений на 5 арк., переважна більшість тексту якого складає цитування норм права та судових рішень, а між багатьма абзацами зроблено значний інтервал, що збільшує обсяг документу, вважає, що написання відзиву не потребувало значного обсягу часу та не вимагало особливої юридичної і технічної роботи, а тому час зазначений Відповідачем є необгрунтованим. Аналогічно це стосується і інших документів, які подавалися Відповідачем, оскільки їхній зміст свідчить про їх незначний обсяг, та переважене цитування в них норм чинного законодавства, без самостійного аналізу адвокатом фактичних обставин справи.

Більше того тривалий розгляд даної справи зумовлений і поведінкою самого Відповідача, який за наявності очевидних доказів поставки товару, заперечував факт поставки товару, та наполягав на дослідженні великого обсягу видаткових накладних наявних в матеріалах справи, а тому з огляду на вказане, та недобросовісну поведінку Відповідача, вважає, що у задоволенні його заяви про стягнення судових витрат слід відмовити.

Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства, беручи до уваги складність даної справи, ціну позову, характер спору та обсяг опрацьованого матеріалу для підготовки відзиву на позовну заяву та заяв у справі, значення справи для сторін, суд дійшов висновку, що розмір гонорару заявленого відповідачем, не відповідає критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, з огляду на наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08. 2019 у справі №915/237/18.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 звернув увагу на необхідність оцінки дій адвоката (щодо вивчення апеляційної скарги, підготовки до судового засідання, відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції тощо) за критерієм обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

У даному випадку суд, з урахуванням наведеного вище, приймає до уваги ті обставини, що справа № 914/1768/22 не має публічного інтересу, відсутні складні арифметичні розрахунки під час підготування відзиву на позовну заяву, справа розглядалася за правилами загального позовного провадження, однак по своїй суті не є складною, підставою позову є договір поставки, більш того тривалий розгляд даної справи зумовлений і поведінкою самого Відповідача, який за наявності очевидних доказів поставки товару, заперечував факт поставки товару, та наполягав на дослідженні великого обсягу видаткових накладних наявних в матеріалах справи, разом з тим три судові засідання не відбулись внаслідок ракетних обстрілів росії та аварійного вимкнення світла в місті Львові.

Розподіляючи витрати за послуги адвоката суд вказує, що наявні в матеріалах справи Договір про надання правової допомоги № 744-01/07/22 від 01.07.2022 року; копії актів приймання наданих послуг, рахунків та платіжних доручень які зазначалися вище - не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі за рахунок іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Адвокат та Клієнт, керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, вправі погодити між собою розмір та вартість такої допомоги. Клієнт має право погодитись або не погодитися із запропонованими тарифами (вартістю послуг) зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору - клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.

Проте, інший учасник у справі, на якого просить Клієнт покласти понесені ним витрати на правову допомогу - не зобов`язаний повністю за свій рахунок відшкодовувати усю суму заявлених витрат на правову допомогу. Як вказано вище, при визначенні суми до відшкодування суд має виходити з критерію розумності їх розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач у цій справі заявив вимоги на загальну суму 4 596 289,80 грн, з них суд задовольнив вимоги про стягнення загальної суми 4 343 717,64 грн.

Отже, заявлена сума витрат на правничу допомогу, підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1500,00 грн. У задоволенні решти вимог заяви - відмовити за безпідставністю.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 126, 129, 130, 221, 244 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву про стягнення витрат на правову допомогу - задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Алко» (03113, м. Київ, вул. Полковника Шутова, 9 А, офіс 523, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіон+» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд.355, офіс 358; ) 1500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В задоволенні решти вимог - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 20.02.2023р.

Суддя Запотічняк О.Д.