РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2023Справа № 910/12325/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 23 584,52 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 23 584,52 грн. страхового відшкодування на підставі ст.ст. 528, 625, 993, 1188 ЦК України, ст. 27 ЗУ "Про

страхування та ст.ст. 6, 22, 29, 35, 36, 37 зу "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 24.09.2019 року відбулася ДТП за участю транспортних засобів Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (винна особа у ДТП) цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача та Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_2 (застрахований позивачем транспортний засіб).

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 23 584,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

12.12.2022 року відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що в даному випадку відбулася зміна кредитора в зобов`язанні (суброгація) внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою, таким чином, страхувальник передає позивачу своє право вимоги до особи, винної у завданні збитків. Отже, строк подання заяви про страхове відшкодування становить один рік. Заяву про виплату страхового відшкодування було надіслано відповідачу 30.03.2021 року, тому строк пропущено що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Відповідач до відзиву додав заяву про застосування строків позовної давності.

03.01.2023 року позивач через канцелярію суду надав письмові пояснення по справі та заперечення на заяву про застосування строків позовної давності.

09.01.2023 року відповідач подав суду заперечення на пояснення позивача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду (Європротоколу) 24.09.2019 року на перетині проспекту Науки та вул. О. Яроша в м. Харків відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Superb НОМЕР_2 (застрахований позивачем транспортний засіб) та Mercedes-Benz. Л.4.3. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) 24.09.2019 року, ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_2 .

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування засобу наземного транспорту № 93168a9xa від 03.04.2019 року.

Згідно ремонтної калькуляції № 1.003.19.0 від 22.10.2019 року вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_2 становить 23 584,52 грн.

Відповідно до страхових актів № ARX2505642 від 10.10.2019 року та № ARX2508375 від 23.10.2019 позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 23 584,52 грн.

Зазначені кошти в розмірі 23 584,52 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжними дорученнями № 604458 від 11.10.2019 року та № 607874 від 25.10.2019 року з копіями відомостей платежів.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується, на загальному принципу вини.

Вина ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідачем була визнана згідно з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу).

Відповідно до статті 1166 ШК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або відшкодування. Збитками с, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Водночас, згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту, на транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, відповідач, як страховик винної особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у цьому випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_2 було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беру до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, розрахованого у порядку, встановленому законодавством ліміту відповідальності та за вирахуванням франшизи відповідно до полісу серії N 006255217 та франшизи у розмірі 1000 грн, позов обгрунгтовано частково, а саме у розмірі 22 584,52 грн. (23 584,52 грн. розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування - 1000 грн. франшизи = 22 584,52 грн.).

Судом дана належна оцінка доводам відповідача, викладеним у відзиві, оскільки в матеріалах справи наявна заява № СУ/007802/3 від 06.12.2019 року на виплату страхового відшкодування у розмірі 23 584,52 грн. надіслана позивачем на адресу відповідача 11.12.2019, що підтверджується списком згуртованих поштових відправлень рекомендованих листів № 1967.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Отже, перебіг строку позовної давності за вимогами про стягнення боргу з урахуванням положень Цивільного кодексу України на час розгляду справи триває та не сплив.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 22 584,52 грн. страхового відшкодування підлягають задоволенню частково, а віншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судовий збір покладаються на відповідача пропорційно розміру заловолених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, б. 7-д; код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 6.8; код 20474912) 22 584 (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 52 коп. страхового відшкодування та 2 375 (дві тисячі триста сімдесят п`ять) грн. 80 коп. судового збору.

В іншій частині в позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна