СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Харків Справа № 922/4129/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.,

за участю:

від позивача: адвокат Жирний О.С.,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: адвокат Будник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вх.№ 1350 Х/1),

на рішення господарського суду Харківської області від 01.11.2022 (суддя Погорелова О.В., повний текст складено 11.11.2022),

у справі 922/4129/19,

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення 788983913,83 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за укладеним сторонами договором транспортування природного газу № від 17.12.2015, 108011558,61 грн. - пені, 9587603,17 грн.- 3% річних, 25394125,38 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не здійснено своєчасну сплату рахунків за послуги балансування обсягів природного газу, які виникли в результаті безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи природного газу за липень 2018 - лютий 2019 року на загальну суму 788983913,83 грн, чим порушено умови п.п. 2.3, 2.6, 9.1 договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 (далі договір).

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання у вказаному розмірі, позивачем на підставах п.п. 13.1, 13.5 договору, нараховано відповідачу

на суму боргу за послуги балансування обсягів природного газу 108011558,61 грн. - пені, 9587603,17 грн.- 3% річних, 25394125,38 грн. інфляційних втрат.

Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 526, 530, 536, 612 ЦК України, ст. 193, ст. 231 ГК України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.06.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи свої рішення суди першої і апеляційної інстанції посилались на те, що, оскільки, сторони не укладали додатки 1, 2, 3 до договору, то фактично не погодили предмет договору (потужність та обсяг транспортування газу), що є істотною умовою. Неузгодження вказаних істотних умов договору свідчить про те, що договір у відповідній частині є неукладеним і відповідно, такий договір не створює наслідків для його сторін. Суди дійшли висновку про недоведеність позивачем надання відповідачу послуг балансування природного газу у заявлених обсягах у спірний період за договором.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.06.2022 рішення господарського суду Харківської області від 01.06.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Касаційний господарський суд встановив, що суди попередніх інстанцій, обмежившись лише посиланням на недоведеність позивачем факту надання послуг балансування природного газу, не дослідили та не встановили в повній мірі фактичні обставини справи, пов`язані із рухом товарно-матеріальних цінностей (закупівлею позивачем природного газу) для забезпечення надання відповідачеві спірних послуг з балансування.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.11.2022 у справі №922/4129/19 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" - 788983913,83 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 108011558,61 грн. пені, 9587603,17 грн. 3% річних, 25394125,38 грн. інфляційних втрат та 672350,00 судового збору.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що згідно з пунктами 1-4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС, односторонні акти про надання послуг балансування (разом із рахунками на оплату та звітами по точках входу/виходу замовника послуг транспортування) фіксують визначений за результатами процедури алокації обсяг небалансу замовника послуг транспортування, містять розрахунок вартості наданих послуг балансування та кореспондують обов`язок замовника послуг транспортування здійснити оплату наданих послуг у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів.

Суд першої інстанції встановив, що АТ Укртрансгаз надало АТ Харківгаз послуги балансування для врегулювання небалансів на загальну суму 788983913,83 грн., про що було оформлено односторонні акти про надання таких послуг №07-18- - Баланс від 31.07.2018, №08-18- - Баланс від 31.08.2018, №09-18- - Баланс від 30.09.2018, №10-18- - Баланс від 31.10.2018, №11-18- - Баланс від 30.11.2018, №12-18- - Баланс від 31.12.2018 (коригуючий акт №12-18- - Баланс/Кор. від 26.02.2019 до акту від 31.12.2018), №01-19- - Баланс від 31.01.2019, №02-19- - Баланс від 28.02.2019, які надіслано відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точкам входу/виходу, які було отримано відповідачем.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем, на підтвердження реальності вчинення балансуючих дій та понесення пов`язаних з цим витрат, надані копії договорів про закупівлю природного газу в АТ НАК Нафтогаз України, ТзОВ ЕРУ Трейдінг, актів приймання-передачі природного газу від продавців, актів приймання-передачі природного газу при закачуванні та відборі природного газу з підземних сховищ.

Суд першої інстанції встановив, що матеріали справи не містять доказів про оплату відповідачем послуг балансування обсягів природного газу, наданих позивачем за період липень-грудень 2018 та січень-лютий 2019 на підставі договору транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 року на загальну суму 788983913,83 грн, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Місцевий господарський суд, враховуючи встановлений факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної оплати послуг балансування обсягів природного газу, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 108011558,61 грн., 3% річних у розмірі 9587603,17 грн. та інфляційних втрат у розмірі 25394125,38 грн. за визначений позивачем період.

Суд першої інстанції, дослідивши заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду, встановив, що відповідачем, не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами наявності виняткових та виключних обставин, які б істотно утруднювали чи робили неможливим виконання рішення суду у даній справі та, беручи до уваги те, що відповідачем неналежно виконуються зобов`язання перед позивачем у спірних правовідносинах ще з липня 2018 року, тобто вже більше чотирьох років, надання додаткової відстрочки ще на один рік буде порушувати принципи співмірності, пропорційності та порушуватиме розумний баланс між інтересами сторін. Суд першої інстанції дійшов висновку, відмовити у задоволенні заяви відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 01.11.2022 у справі №922/4129/19 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позовну заяву, не з`ясував обставини, що мають значення для справи, через, що ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На переконання апелянта, позивачем не доведено закупівлю природного газу Акціонерним товариством "Укртрансгаз" саме для балансування відповідача.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно долучені до матеріалів справи нові докази, копії звітів Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про балансування газотранспортної системи за 3-4 квартали 2018 року та 1 квартал 2019 року.

Апелянт вважає, що позивачем в односторонніх актах надання послуг балансування і рахунках, завищено базову ціну газу, яка застосовувалась під час розрахунку заборгованості за надані послуги.

На думку апелянта, судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення у даній справі комплексної судової експертизи.

Також апелянт посилається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволені заяви відповідача про відстрочення виконання рішення.

Східним апеляційним господарським судом від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

На думку позивача, щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, визначені комерційними вузлами обліку у фізичних точках входу/виходу, поданого до газотранспортної системи є основою для формування інформації, що передається оператору газотранспортної системи для здійснення ним алокації.

Позивач посилається на те, що саме односторонні акти про надання послуг балансування (разом із рахунками на оплату та звітами по точках входу/виходу замовника послуг транспортування) фіксують визначений за результатами процедури алокації обсяг небалансу замовника послуг транспортування, містять

розрахунок вартості наданих послуг балансування та кореспондують обов`язку замовника послуг транспортування здійснити оплату наданих послуг у строк.

Позивач зазначає, що формування базової ціни газу (БЦГ) та надання послуги балансування здійснено позивачем з урахуванням п. 9.2. договору та положень Кодексу ГТС України у прозорий, недискримінаційний спосіб та у відповідності до вимог законодавства, що повністю спростовує безпідставні твердження відповідача, щодо завищеної ціни газу.

Позивач вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено відповідачу в задоволені клопотання про призначення у справі комплексної судової експертизи, з огляду на те, що клопотання відповідача не відповідає вимогам норм процесуального права в частині обґрунтування дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин (ч.2 ст. 98 ГПК України), а також взагалі не вмотивоване неможливістю надавати експертний висновок у строки,

встановлені для подання доказів (ч.3-4 ст. 80 ГПК України), з причин, визнаних судом поважними (ч.3 ст. 98,п. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України). Поставлені відповідачем питання не стосуються предмета доказування у справі № 922/4129/19.

Східним апеляційним господарським судом отримано від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Викладені у відзиві Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заперечення на апеляційну скаргу відповідача є аналогічними із запереченнями викладеними у відзиві позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст. 222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

АТ "Укртрансгаз" (оператор) та ПАТ Харківгаз (замовник) 17.12.2015 уклали договір транспортування природного газу №, згідно з пунктом 2.1 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно з пунктом 2.3 договору, послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

Відповідно до пункту 2.5 договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі. (пункт 2.6 договору).

Згідно з пунктом 2.7 договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Пунктом 3.1 договору передбачено обов`язок оператора, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 3.2 договору оператор має право, зокрема, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи.

Відповідно до пункту 4.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; повідомляти оператора про зміну умов, які стали підставою для укладання цього договору.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що замовник має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям.

Порядок комерційного обліку природного газу (в тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору (пункт 5.1. договору).

На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі - ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) (пункт 5.5. договору).

Відповідно до пункту 6.1 договору оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності).

За умовами пунктів 7.1, 7.2 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua.

Розділом ІХ договору врегульовано порядок визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за них.

Відповідно до пункту 9.1 договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу у строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування = БЦГ х К х QБГ, де: БЦГ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (пункт 9.2 договору).

Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті (пункт 9.3. договору).

Згідно з пунктом 9.4 договору оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Відповідно до пункту 9.5 договору розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4 цього договору, визначається за даними оператора.

Пунктом 11.1 договору визначено, що послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформляються оператором і замовником актами наданих послуг.

Згідно з пунктом 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Пунктом 11.5 договору передбачено, що оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.

Відповідно до пунктів 13.1, 13.2, 13.5 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. Сторона, що не виконує умови цього договору та (або) умови Кодексу, зобов`язана в повному обсязі відшкодувати збитки, завдані іншій стороні. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 17.1 договору).

Пункт 17.3. договору встановлює, що у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього договору.

Сторони 29.11.2017 уклали додаткову угоду №1 до договору, якою, зокрема, пункт договору виклали у такій редакції (застосовується до відносин сторін з 29.12.2016): оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних у абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

За твердженням позивача, ним, як оператором ГТС, здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу: у липні 2018 року в обсязі 554,092 тис.куб.м, у серпні 2018 року в обсязі 1398,260 тис.куб.м, у вересні 2018 року в обсязі 1270,851 тис. куб.м, у жовтні 2018 року в обсязі 1811,656 тис.куб.м, у листопаді 2018 року в обсязі 10001,311 тис.куб.м, у грудні 2018 року в обсязі 13514,283 тис.куб.м, у січні 2019 року в обсязі 18550,737 тис. куб.м та у лютому 2019 року в обсязі 15059,922 тис.куб.м, що відображено в актах надання послуг балансування обсягів природного газу, розрахунках вартості послуг балансування та звітах по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем).

У зв`язку із нездійсненням АТ Харківгаз заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за період липень 2018 - лютий 2019 роки в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивач надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 788983 913,83 грн., про що були оформлені односторонні акти про надання таких послуг: №07-18- - Баланс від 31.07.2018, №08-18- - Баланс від 31.08.2018, №09-18- - Баланс від 30.09.2018, №10-18- - Баланс від 31.10.2018, №11-18- - Баланс від 30.11.2018, №12-18- - Баланс від 31.12.2018 (коригуючий акт №12-18- - Баланс/Кор. від 26.02.2019 до акту від 31.12.2018), №01-19- - Баланс від 31.01.2019, №02-19- - Баланс від 28.02.2019, які надіслано відповідачу разом з рахунками на оплату, розрахунками вартості послуг та звітами по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування.

На підтвердження негативних місячних небалансів позивач надав до матеріалів справи копії актів надання послуг балансування обсягів природного газу за період липень - грудень 2018 року та січень - лютий 2019 року, складені ним в односторонньому порядку, копії розрахунків вартості послуг балансування та рахунків на оплату таких послуг за спірний період; копії звітів по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (оператору газорозподільних мереж), копії звітів про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ Харківгаз між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів).

Як стверджує позивач, з моменту отримання відповідачем актів про надання послуг балансування, рахунків на їх оплату та звітів по точках входу/виходу у відповідача згідно з п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС виникли зобов`язання з оплати таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів.

Однак, відповідач у встановлений договором строк не оплатив та продовжує не оплачувати позивачу заборгованість за послуги балансування на загальну суму 788983913,83 грн., чим порушує права і інтереси позивача.

Враховуючи наявність у відповідача несплаченого боргу за надані позивачем послуги балансування природного газу, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 108011558,61 грн., 3% річних у розмірі 9587603,17 грн. та інфляційні втрати у розмірі 25394125,38 грн.

Дані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина 1 статті 14 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статей 11, 509 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно матеріалів справи, сторонами у справі було підписано договір транспортування природного газу № від 17.12.2015, за умовами якого оператор (позивач) надає замовнику (відповідачу) послуги транспортування природного газу, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Причиною спору у даній справі стало питання про наявність чи відсутність підстав для стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за укладеним сторонами договором транспортування природного газу № від 17.12.2015, а також нарахованих пені, 3 % річних та інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань.

Оскільки спір у цій справі стосується суттєвих умов договору транспортування природного газу, то для вирішення цього питання суд визначає природу цього договору та норми права, які підлягають застосуванню до регулювання відповідних відносин.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 32 Закону Про ринок природного газу (в даному випадку і далі застосовується в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Кодекс ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги) (пункт 5 глави 1 розділу I).

За приписами ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Закон Про ринок природного газу та Кодекс ГТС визначають предмет договору транспортування, як надання послуг, які можуть включати:

надання доступу до потужності (розподіл потужності);

послуги транспортування;

послуги балансування.

Кодекс ГТС встановлює, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування (абзац перший пункту 1 глави 1 розділу VIII).

Відповідно до частини сьомої статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Норми ЦК України та ГК України можуть застосовуватися до договору транспортування газу (як загальні норми) лише в частині, в якій вони не змінені спеціальним регулюванням, встановленим законодавством про ринок природного газу.

Договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг (надання доступу до потужності (розподіл потужності), послуги транспортування, послуги балансування), а його істотні умови визначені статтею 901 ЦК України та спеціальним законодавством - Законом Про ринок природного газу, Кодексом ГТС, Типовим договором.

Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі № 921/184/21.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 628, 629 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з пунктом 2.3 договору, послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором, зокрема, послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Позивач посилається на те, що відповідачем не здійснено своєчасну сплату рахунків за послуги балансування обсягів природного газу, які виникли в результаті безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи природного газу, за спірний період, на загальну суму 788983913,83 грн, чим порушено умови договору транспортування природного газу № від 17.12.2015.

Відповідач заперечує отримання послуг балансування, в апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем не доведено закупівлю природного газу Акціонерним товариством "Укртрансгаз" для балансування відповідача.

Колегія суддів, розглянувши доводи позивача та заперечення відповідача, встановила наступне.

Згідно з пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.

Пунктом 3 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС визначено, що перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом.

Відповідно до розділу 1 Кодексу ГТС небаланс - це різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

За умовами пункту 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Відповідно до підпункту 2 пункту 7 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС негативний місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований у строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Позивачем, як оператором ГТС, здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу: у липні 2018 року в обсязі 554,092 тис.куб.м, у серпні 2018 року в обсязі 1398,260 тис.куб.м, у вересні 2018 року в обсязі 1270,851 тис. куб.м, у жовтні 2018 року в обсязі 1811,656 тис.куб.м, у листопаді 2018 року в обсязі 10001,311 тис.куб.м, у грудні 2018 року в обсязі 13514,283 тис.куб.м, у січні 2019 року в обсязі 18550,737 тис. куб.м та у лютому 2019 року в обсязі 15059,922 тис.куб.м, що відображено в актах надання послуг балансування обсягів природного газу, розрахунках вартості послуг балансування та звітах по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем), які додані до позовної заяви.

У зв`язку із нездійсненням АТ Харківгаз заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за період липень 2018 - лютий 2019 роки в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивач надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 788983913,83 грн., про що були оформлені односторонні акти про надання таких послуг.

Згідно з пунктами 1-4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів.

Підставою для проведення розрахунку послуг балансування є:

- односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу;

- рахунок на оплату;

- звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування.

Згідно з пунктом 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

На виконання умов договору і кодексу ГТС, АТ «Укртрансгаз» на підтвердження надання АТ «Харківгаз» послуг балансування та для врегулювання небалансів на загальну суму 788983913,83 грн., оформило односторонні акти про надання таких послуг №07-18- - Баланс від 31.07.2018, №08-18- - Баланс від 31.08.2018, №09-18- - Баланс від 30.09.2018, №10-18- - Баланс від 31.10.2018, №11-18- - Баланс від 30.11.2018, №12-18- - Баланс від 31.12.2018 (коригуючий акт №12-18- - Баланс/Кор. від 26.02.2019 до акту від 31.12.2018), №01-19- - Баланс від 31.01.2019, №02-19- - Баланс від 28.02.2019, які надіслано відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точкам входу/виходу, які було отримано відповідачем, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист.

Таким чином, саме односторонні акти про надання послуг балансування (разом із рахунками на оплату та звітами по точках входу/виходу замовника послуг транспортування) фіксують визначений за результатами процедури алокації обсяг небалансу замовника послуг транспортування, містять розрахунок вартості наданих послуг балансування та кореспондують обов`язку замовника послуг транспортування здійснити оплату наданих послуг у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів.

Водночас відповідно до пункту 1 глави 6 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, оператор газорозподільної мережі укладає договір (договори) на закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній мережі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної мережі та власної господарської діяльності.

Згідно з частиною 2 статті 35 Закону України «Про ринок природного газу» розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування.

АТ "Укртрансгаз" згідно з пунктом 10 розділу ХІІІ Кодексу ГТС, як оператор газотранспортної системи, для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбає природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.

Позивачем на підтвердження реальності вчинення балансуючих дій та понесення пов`язаних з цим витрат до позовної заяви додано копії договорів про закупівлю природного газу у АТ «НАК Нафтогаз України», ТзОВ «ЕРУ Трейдінг», актів приймання-передачі природного газу від продавців, актів приймання-передачі природного газу при закачуванні та відборі природного газу з підземних сховищ.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем в односторонніх актах надання послуг балансування і рахунках, завищено базову ціну газу, яка застосовувалась під час розрахунку заборгованості за надані послуги.

Колегія суддів, розглянувши доводи апелянта, дійшла до наступних висновків.

Відповідно до пункту 9.1 договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу у строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування = БЦГ х К х QБГ, де: БЦГ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (пункт 9.2 договору).

Згідно з п. 9.3 договору, базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.

Відповідно до п. 2 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи та яка складається з ціни закупівлі природного газу і витрат на транспортування і зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця у строк до 10-го числа поточного місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. При цьому БЦГ повинна бути визначена у гривнях за тисячу метрів кубічних та у гривнях за кВт*год (інформаційно).

Позивач для здійснення розрахунку заборгованості за спірний період, застосував вищевикладені пункти договору, формулу визначення ціни і положення Кодексу ГТС.

У свою чергу відповідачем не наведено належних і допустимих доказів, що формування базової ціни газу (БЦГ) та надання послуги балансування здійснено

позивачем з порушенням п.п. 9.2 9.3 договору та Кодексу ГТС.

Верховний Суд розглядаючи дану справу, звернув увагу на пункт 11.5 договору, яким передбачено, що оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.

31.08.2022 між позивачем та відповідачем підписано акт звіряння сум згідно з яким відповідач повністю підтверджує наявну у нього заборгованість за договором № від 17.12.2015 за надані послуги балансування за спірний період (строчки 2, 3 Акту).

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів, аналізуючи всі докази у сукупності, відповідно до ст. 79 ГПК України, дійшла висновку про обґрунтованість доводів позивача про надання АТ «Укртрансгаз» на користь АТ «Харківгаз» послуг балансування, у відповідних розмірах за спірний період, а отже позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 788983913,83 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за укладеним сторонами договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 підлягають задоволенню.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно долучені до матеріалів справи нові докази, копії звітів Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про балансування газотранспортної системи за 3-4 квартали 2018 року та 1 квартал 2019 року.

Колегія суддів, розглянувши даний довід апелянта, встановила наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб

Позивачем подано до господарського суду Харківської області письмові пояснення (вх.№ 8519 від 19.08.2022) на підтвердження своєї правової позиції, адже відповідач заперечував факт балансування АТ «Харківгаз». До письмових пояснень додано, зокрема, звіти АТ "Укртрансгаз" про балансування газотранспортної системи за 3-4 квартали 2018 року та 1 квартал 2019 року.

Враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України позивач під час розгляду справи, обґрунтовуючи свою позицію, мав право подавати до суду письмові пояснення з посиланням на відповідні документи, а тому судом першої інстанції не порушено норм процесуального права.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки оплати послуг балансування обсягів природного газу, визначені п.п. 4.1, 9.4 договору № від 17.12.2015, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 108011558,61 грн., 3% річних у розмірі 9587603,17 грн. та інфляційні втрати у розмірі 25394125,38 грн.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217, частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 13.5 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на встановлений факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної оплати послуг балансування обсягів природного газу, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 108011558,61 грн., 3% річних у розмірі 9587603,17 грн. та інфляційних втрат у розмірі 25394125,38 грн. за визначений позивачем період, у наданих до позовної заяви розрахунках підлягає задоволенню.

На думку апелянта, судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення у даній справі комплексної судової експертизи.

Колегія суддів, розглянувши доводи апелянта, дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи

або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Тобто, вказаною нормою Господарського процесуального кодексу України для призначення судом експертизи, саме за клопотанням учасника справи вимагається обов`язкове дотримання сукупної наявності таких умов, зокрема:

- наявність дійсної потреби у спеціальних знаннях.

- наявність мотивованого клопотання учасника справи.

Відповідне клопотання обов`язково має бути мотивоване не лише потребою у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право, а передусім, мотивовано саме з огляду на те, що висновок експерта входить до переліку засобів доказування (п. 2 ч. 2 ст. 73 ГПК України) та підлягатиме оцінці судом відповідно до ст. 86, 104 ГПК України у якості доказу з урахуванням ст. 76-79 ГПК України, а відтак подання учасником справи висновку експерта у якості доказу має бути подано з дотриманням вимог ч.ч. 3-4 ст. 80 ГПК України, тобто подано у строк разом з поданням відзиву на позов, а у випадку неможливості своєчасного подання, причини та їх поважність мають бути обґрунтованими доказами того, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на самостійне отримання вказаного доказу, проте через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів, висновок експерта не може бути наданий на замовлення учасника справи (ч. 3 ст. 98, п. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України).

Клопотання відповідача про призначення у справі комплексної судової експертизи не відповідає вимогам норм процесуального права в частині обґрунтування дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин (ч.2 ст. 98 ГПК України), а також взагалі не вмотивоване неможливістю надавати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів (ч.3-4 ст. 80 ГПК України), з причин, визнаних судом поважними (ч.3 ст. 98,п. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі комплексної судової експертизи.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволені заяви відповідача про відстрочення виконання рішення.

Колегія суддів, розглянувши доводи апелянта, дійшла до наступних висновків.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд не може змінювати суті винесеного у справі рішення.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

З огляду на те, що відстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Підставою, зокрема, для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Таким чином, відстрочення виконання рішення допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ним обґрунтувань та дослідження доказів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, посилання відповідача на скрутне фінансове становище та збиткову діяльність не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не є підставою для відстрочки виконання рішення, оскільки, фінансові ускладнення не є винятковою і непрогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки та належного планування власної діяльності.

Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків діяльності Товариства, а погіршення економічної ситуації в Україні через пандемію коронавірусної інфекції, збройну агресію російської федерації, введення військового стану в рівній мірі впливає на всіх суб`єктів господарювання, як на відповідача, так і на позивача, який входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і енергетичної безпеки держави (постанова Кабінету міністрів України від 04.03.2015 №83, від 03.11.2020 №999).

Крім того, відповідачем не надано належних доказів реальної можливості виконати рішення суду за умови надання відстрочення виконання на 12 місяців боржником, а згоди стягувача на відстрочення виконання рішення суду не отримано.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що місцевий господарський суд дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 01.11.2022 у справі №922/4129/19 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, ст.ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на рішення господарського суду Харківської області від 01.11.2022 у справі №922/4129/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 01.11.2022 у справі №922/4129/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.02.2023.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий