У Х В А Л А

17 лютого 2023 року м. Чернігівсправа № 927/263/23

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., у порядку наказного провадження розглянувши матеріали заяви № 14 від 09.02.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів», проспект Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013; e-mail: ; ; до Концерну «Військторгсервіс», вул. Тополева, 3А, м. Київ, 03049; про видачу судового наказу про стягнення 51465,74грн

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023, надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (надалі ТОВ «Енера Чернігів») про видачу судового наказу про стягнення з Концерну «Військторгсервіс» 51465,74грн заборгованості по оплаті за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, укладеним шляхом підписання споживачем заяви-приєднання до його умов; актами прийняття передавання товарної продукції - активної електричної енергії: №1630518/113708/1 від 31.10.2022; №1630518/125157/1 від 30.11.2022; №1630518/140108/1 від 31.12.2022 та рахунками на їх оплату, складеними на виконання умов указаного Договору.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема в порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, визначені ГПК України.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці (частина 3 статті 147 ГПК України).

За статтею 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

За загальним правилом позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина 1 статті 27 ГПК України). Частиною 2 наведеної норми передбачено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно частини 4 статті 152 ГПК України суддя, з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене в заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як зазначено заявником у заяві про видачу судового наказу, місцезнаходження боржника Концерну «Військторгсервіс» () є місто Київ, вул. Тополева, 3А.

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, юридична особа зареєстрована за адресою: вул. Молодогвардійська, буд. 28-А, м. Київ, 03151 (витяг з якого сформовано судом).

За правилами, встановленими главою 2 Юрисдикція Розділу І ГПК України, юрисдикція справ визначається за предметними, суб`єктними ознаками та територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.

Частина 5 статті 152 ГПК України передбачає, що в разі якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд, не пізніше десяти днів з дня надходження заяви, постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Враховуючи, що місцезнаходженням юридичної особи боржника Концерну «Військторгсервіс» за даними ЄДРПОУ є місто Київ, вул. Тополева, 3А, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі матеріалів даної заяви з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

За таких обставин, матеріали даної заяви підлягають направленню за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням боржника в справі.

Керуючись статтями 12, 27, 147 - 149, 152, 233 - 235, 255, 256 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву про видачу судового наказу №14 від 09.02.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» () про стягнення з Концерну «Військторгсервіс» () 51465,74грн заборгованості по оплаті за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, направити за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44В) за місцезнаходженням боржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана 17.02.2023

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко