ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023м. ХарківСправа № 922/1280/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х", м. Харків
про стягнення 2875994,36 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Квіцінська А.І., адвокат, дов. № 01-46/4805 від 15.12.2022 року

відповідача - Ужченко Т.В., адвокат, ордер № 1112398 від 21.09.2022 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Харківобленерго", м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х", м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 2259678,60 грн заборгованості за договором за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 серпня 2022 року позовну заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х", м. Харків про стягнення 2259678,60 грн залишено без руху; надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду доказів відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів та доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Акціонерним товариством "Харківобленерго" усунено недоліки, зазначені в ухвалі суду від 15 серпня 2022 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1280/22, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 жовтня 2022 року підготовче засідання призначено на 03 листопада 2022 року на 11:40 годин.

02 листопада 2022 року електронною поштою Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" подано клопотання (вхідний № 13042) про продовження строку підготовчого провадження.

02 листопада 2022 року електронною поштою Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" подано клопотання (вхідний № 13026) про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 листопада 2022 року клопотання відповідача про продовження строку підготовчого провадження задоволено; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 12 грудня 2022 року; клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання задоволено та відкладено підготовче засідання на 12 грудня 2022 року о 11:40 годин.

02 грудня 2022 року через канцелярію суду, Акціонерним товариством "Харківобленерго" подано заяву (вхідний № 15331) про заміну предмету позову, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 2259678,60 грн заборгованості за договором за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії, в тому числі 2239678,60 грн заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії, 431608,87 грн пені, 30796,52 грн 3% річних та 173910,37 грн інфляційних.

09 грудня 2022 року електронною поштою Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" подано клопотання (вхідний № 15956) про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 грудня 2022 року прийнято до розгляду заяву (вхідний № 15241 від 01 грудня 2022 року) позивача про зміну предмету позову; зобов`язано відповідача відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України надати суду відзив на заяву позивача про зміну предмету позову та у задоволенні клопотання (вхідний № 15956 від 09 грудня 2022 року) відповідача про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання відмовлено.

Протокольною ухвалою суду від 12 грудня 2022 року, на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 січня 2023 року о 12:40 годин.

27 грудня 2022 року через канцелярію суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" подано відзив (вхідний № 17222), який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 09 січня 2023 року, на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 30 січня 2023 року о 10:40 годин.

30 січня 2023 року через канцелярію суду, Акціонерним товариством "Харківобленерго" подано додаткові пояснення (вхідний № 2111), які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 30 січня 2023 року, на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 20 лютого 2023 року о 12:20 годин.

Представник позивача у судовому засіданні та у додаткових поясненнях підтримує заявлені позовні вимог і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні, у наданому відзиві на позовну заяву просить відмовити позивачу в частині стягнення 30796,52 грн 3% річних за кожен день прострочення платежу та у 173910,37 грн інфляційних втрат; зменшити розмір пені на 90%.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

11 червня 2017 набрав чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", який розмежовує діяльність суб`єкта господарювання з постачання та діяльність з розподілу електричної енергії.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" діяльність у сфері електроенергетики є ліцензованою та ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом про ринок.

Органом ліцензування діяльності у сфері електроенергетики є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП, Регулятор).

25 липня 2017 року постановою НКРЕКП №929 видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" (відповідачу, постачальнику).

Постановою НКРЕКП за №1446 від 16 листопада 2018 року прийнято рішення про видачу Акціонерному товариству "Харківобленерг" (позивачу, оператор системи) ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) Акціонерного товариства "Харківобленерго", та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством).

05 грудня 2018 року відповідачем підписано заяву приєднання до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії № 12/14488, яка є додатком № 9 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Таким чином з 05 грудня 2018 року почав діяти договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (договір), який є публічним договором приєднання. Даний договір встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам електропостачальника, як послуги оператора системи, укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання постачальника до умов цього договору (пункт 1.1. договору).

Згідно пункту 9.1 договору, договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до умов цього договору та діє до дати початку дії нового ринку електричної енергії згідно із Законом України "Про ринок електричної енергії".

Додатковою угодою від 10 червня 2019 року до договору сторони, враховуючи умови пункту 9.1 договору, дійшли згоди продовжити дію договору до дати набрання чинності нормативним актом, прийнятим уповноваженим нормотворчим суб`єктом у сфері енергетики, на виконання законів до затвердження типової форми договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

В подальшому, додатковою угодою від 27 липня 2019 року до договору сторони погодили дотримуватись умов публічного договору приєднання - договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, розробленого оператором системи та розміщеного на сайті Акціонерного товариства "Харківобленерго".

01 липня 2020 року додатковою угодою до договору сторони дійшли згоди продовжити дію договору на строк до 24 години 00 хвилин 31 грудня 2020 року, а також те, що договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін письмово не заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до пункту 2.1 договору оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії постачальнику за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точок вимірювання, та яким згідно з договорами про постачання електричної енергії розподіл забезпечує постачальник. Реєстр ведеться оператором системи в електронному вигляді.

Згідно пункту 2.2. договору постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього договору за сукупністю споживачів постачальника, та інші послуги оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору ціна договору складає вартість послуг з розподілу за сукупністю споживачів балансуючої групи постачальника.

Згідно пункту 3.2 договору постачальником здійснюється оплата послуг з розподілу за сукупністю споживачів, яким згідно з договорами про постачання електричної енергії, розподіл забезпечує постачальник.

Відповідно до пункту 3.4 договору оплата послуг з розподілу здійснюється постачальником плановими авансовими платежами.

Згідно пункту 4.2 договору постачальник зобов`язується здійснювати оплату послуг з розподілу електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 цього договору та інших платежів, необхідність яких випливає з умов цього Договору.

Відповідно до пункту 1.1 додатку 1 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останнє число включно), у якому здійснюється купівля-продаж електричної енергії постачальником.

Вартість послуг оператора системи з розподілу електроенергії постачальнику визначається як добуток обсягу розподіленої електричної енергії мережами оператора системи споживачам постачальника, які входять в балансуючу групу постачальника гідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання, та яким згідно з договорами про постачання електричної енергії розподіл забезпечує постачальник, на тариф на розподіл електричної енергії, який діяв у розрахунковому періоді, розрахований відповідно до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого Регулятором.

Згідно пункту 1.2. додатку № 1 до договору обсяг розподілу електроенергії постачальнику відповідає фактичному обсягу електричної енергії, спожитої споживачами постачальника на відповідних класах напруги.

На вартість послуг з розподілу електричної енергії та інших (додаткових) послуг (робіт) нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 2.1. додатку № 1 до договору оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником самостійно на поточний рахунок оператора системи за вартістю, розрахованою виходячи з обсягів електричної енергії, зазначених у Реєстрі (скоригованому Реєстрі) на поточний розрахунковий період, та діючого тарифу на розподіл електричної енергії, з урахуванням ПДВ.

Матеріали справи свідчать про те, що за лютий 2022 року (з 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року) розподілено мережами Акціонерного товариства "Харківобленерго" споживачам Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" електрична енергія у загальному обсязі 6419268 кВт/год, що підтверджується звітом фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" .

На виконання пункту 1.6 додатку №1 до договору між оператором системи розподілу та постачальником підписано додаток №10 до договору "Фактичні (звітні) обсяги купівлі електричної енергії постачальником Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х", у тому числі з розбивкою по площадках вимірювання групи "а" та групи "б", та фактичний (звітний) корисний відпуск електричної енергії по кожному споживачу, у тому числі з розбивкою окремо по площадках вимірювання групи "а" та групи "б" за лютий 2022.

Даним звітом підтверджується обсяг розподіленої електричної енергії у обсязі 6419268 кВт/год., в тому числі за 1 класом - 306298 кВт/год, за 2 класом - 6040180 кВт/год.

Постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії відповідно до Акта наданих послуг з розподілу електричної енергії між оператором системи та постачальником, складеного за підсумками розрахункового періоду (пункт 2.9 додатку №1 до договору), та рахунку-фактури (пункт 5.1. додатку №.1 до договору) протягом 5 (п`яти) банківських днів від дня їх отримання (пункт 2.4 додатку №1 до договору).

За підсумками розрахункового періоду, на виконання пункту 2.4 додатку №1 до договору 28 лютого 2022 року сторонами складено та підписано акт наданих послуг з розподілу електричної енергії за лютий 2022 року про те, що у лютому (з 00-00 годин 01 лютого 2022 року до 24-00 годин 28 лютого 2022 року) Акціонерним товариством "Харківобленерго" розподілено для споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" електроенергію по 1 (першому) класу 306298 кВт/год та по 2 (другому) класу 6040180 кВт/год. - на загальну суму 6748492,02 грн. (з ПДВ).

Протягом розрахункового періоду Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" частково сплачено суму нарахувань за лютий 2022 року на загальну суму 6665426,88 грн. (платіжні доручення №2926 від 04 лютого 2022 року, №5606 від 10 лютого 2022 року, № 2940 від 14 лютого 2022 року, № 5634 від 17 лютого 2022 року, №5649 від 21 лютого 2022 року та № 29621 від 21 лютого 2022 року).

28 лютого 2022 року Акціонерним товариством "Харківобленерго" сформовано рахунок - фактура за розподіл електричної енергії за лютий 2022 року, з урахуванням проведених оплат, на загальну суму 83065,14 грн.

З матеріалів справи вбачається, що рахунок за лютий 2022 року та акт наданих послуг оператором системи направлено електронною поштою на електронну пошту постачальника , а саме 14 березня 2022 року, в зв`язку з неотриманням постачальником зазначених документів, як це передбачено пунктом 2.6 додатку №1 до договору. У такому разі рахунки та акт вважається отриманим постачальником з дня їх відправлення та повинні бути сплачені протягом 5 банківських днів.

В подальшому 30 квітня 2022 року сторонами складено та підписано акт корегування наданих послуг з розподілу електричної енергії за лютий 2022 (на підставі коригування до фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії), відповідно до якого обсяг корегувань за надані послуги по II класу напруги склав 7690 кВт/год на суму 8489,58 грн (з ПДВ) та 31 травня 2022 року сторонами складено та підписано акт корегування наданих послуг з розподілу електричної енергії за лютий 2022 (на підставі коригування до фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії), відповідно до якого обсяг корегувань за надані послуги по II класу напруги склав 353881 кВт/год на суму 390676,13 грн (з ПДВ)

Таким чином скоригована вартість послуг за лютий 2022 складає 7130678,57 грн (з ПДВ).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем сплачено рахунок за лютий 2022 року не в повному обсязі, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за послуги фактично розподіленої електричної енергії у розмірі 378596,23 грн (у тому числі ПДВ).

За березень 2022 року (з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року) розподілено мережами Акціонерного товариства "Харківобленерго" споживачам Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" електричну енергія у загальному обсязі 1975852 кВт/год, що підтверджується звітом фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х".

На виконання пункту 1.6 додатку №1 до договору між оператором системи розподілу та постачальником підписано додаток №10 до договору "Фактичні (звітні) обсяги купівлі електричної енергії постачальником Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х", у тому числі з розбивкою по площадках вимірювання групи "а" та групи "б", та фактичний (звітний) корисний відпуск електричної енергії по кожному споживачу, у тому числі з розбивкою окремо по площадках вимірювання групи "а" та групи "б" за березень 2022 року.

Даним звітом підтверджується обсяг розподіленої електричної енергії у обсязі 1875852 кВт/год, з яких за 2 класом 1975852 кВт/год.

Постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії відповідно до Акта надання послуг з розподілу електричної енергії між оператором системи та постачальником, складеного за підсумками розрахункового періоду (пункт 2.9. додатку 1 до договору), та рахунку-фактури (пункт 5.1. додатку №.1 до договору) протягом 5 (п`яти) банківських днів від дня їх отримання (пункт 2.4 додатку №1 до договору).

За підсумками розрахункового періоду, на виконання пункту 2.4 додатку №1 до договору 31 березня 2022 року сторонами складено та підписано акт наданих послуг з розподілу електричної енергії за березень 2022 року про те, що у березні (з 00-00 годин 01 березня 2022 року до 24-00 годин 31 березня 2022 року) Акціонерним товариством "Харківобленерго" розподілено для споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" електроенергію по 2 (другому) класу 1975852 кВт/год - на суму 2181293,18 грн (з ПДВ).

31 березня 2022 року Aкціонерним товариством "Харківобленерго" сформовано рахунок - фактура за розподіл електричної енергії за березень 2022 року на загальну суму 2181293,18 грн (з ПДВ).

Рахунок за березень 2022 року та акт наданих послуг оператором системи направлено постачальнику електронною поштою на адресу , а саме 12 квітня 2022 року, в зв`язку з неотриманням постачальником зазначених документів, як це передбачено пунктом 2.6 додатку №1 до договору. У такому разі рахунки та акт вважається отриманим постачальником з дня їх відправлення та повинні бути сплачені протягом 5 банківських днів.

В подальшому 30 квітня 2022 року сторонами складено та підписано акт корегування до акту наданих послуг з розподілу електричної енергії за березень 2022 (на підставі коригування до фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії), відповідно до якого обсяг корегувань за надані послуги по II класу напруги склав 49 кВт/год на суму 54,10 грн (з ПДВ) та 31 травня 2022 року сторонами складено та підписано акт корегування наданих послуг з розподілу електричної енергії за березень 2022 (на підставі коригування до фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії), відповідно до якого обсяг корегувань за надані послуги по II класу напруги склав 449043 кВт/год на суму 495732,69 грн (з ПДВ)

Таким чином скоригована вартість послуг за березень 2022 складає 1685614,59 грн (з ПДВ).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем рахунок за березень 2022 року не було оплачено, в зв`язку з чим перед Акціонерним товариством "Харківобленерго" утворилась заборгованість у розмірі на суму 1685614,59 грн (з ПДВ).

За квітень 2022 року (з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року) розподілено мережами Акціонерного товариства "Харківобленерго" споживачам Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" електричну енергію у загальному обсязі 210035 кВт/год, що підтверджується звітом фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживані постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х".

На виконання пункту 1.6 додатку №1 до договору між оператором системи розподілу та постачальником підписано додаток №10 до договору "Фактичні (звітні) обсяги купівлі електричної енергії постачальником Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х", у тому числі з розбивкою по площадках вимірювання групи "а" та групи "б", та фактичний (звітний) корисний відпуск електричної енергії по кожному споживачу, у тому числі з розбивкою окремо по площадках вимірювання групи "а" та групи "б" за квітень 2022 року.

Даним звітом підтверджується обсяг розподіленої електричної енергії у обсязі 210035 кВт/год, з яких за 2 класом 210035 кВт/год.

Постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії відповідно до Акта надання послуг з розподілу електричної енергії між оператором системи та постачальником, складеного за підсумками розрахункового періоду (пункт 2.9. додатку 1 до договору), та рахунку-фактури (пункт 5.1. додатку №.1 до договору) протягом 5 (п`яти) банківських днів від дня їх отримання (пункт 2.4 додатку №1 до договору).

За підсумками розрахункового періоду, на виконання пункту 2.4 додатку №1 до договору 30 квітня 2022 року сторонами складено акт наданих послуг з розподілу електричної енергії за квітень 2022 року про те, що у квітні (з 00-00 годин 01 квітня 2022 року до 24-00 годин 30 квітня 2022 року) Акціонерним товариством "Харківобленерго" розподілено для споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" електроенергію по 2 (другому) класу 210035 кВт/год. - на суму 231873,60 грн (з ПДВ).

30 квітня 2022 року Акціонерним товариством "Харківобленерго" сформовано рахунок - фактуру за розподіл електричної енергії за квітень 2022 на загальну суму 231873,60 грн (у тому числі ПДВ).

Рахунок за квітень 2022 року та акт наданих послуг оператором системи направлено постачальнику електронною поштою на адресу , а саме 17 травня 2022 року, в зв`язку з неотриманням постачальником зазначених документів, як це передбачено пунктом 2.6 додатку №1 до договору. У такому разі рахунки та акт вважається отриманим постачальником з дня їх відправлення та повинні бути сплачені протягом 5 банківських днів.

В подальшому 31 травня 2022 року сторонами складено та підписано акт корегування до акту наданих послуг з розподілу електричної енергії за квітень 2022 (на підставі коригування до фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії), відповідно до якого обсяг корегувань за надані послуги по II класу напруги склав 32977 кВт/год на суму 36405,82 грн (з ПДВ).

Таким чином скоригована вартість послуг за квітень 2022 складає 195467,78 грн (з ПДВ).

Акти корегувань наданих послуг з розподілу електричної енергії за лютий, березень, квітень 2022 року направлені постачальнику на офіційну електронну адресу - 21 червня 2022 року.

Відповідачем рахунок за квітень 2022 року не було сплачено, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 195467,78 грн (з ПДВ).

Матеріали справи свідчать про те, що 03 жовтня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" частково сплачено заборгованість за розподілену електричну енергію у розмірі 20000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5889 від 03 жовтня 2022 року.

Враховуючи проведену оплату, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" перед позивачем за надані послуги з розподілу електричної енергії за період лютий - квітень 2022 року складає 2239678,60 грн (з ПДВ).

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно частини 6-7 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Враховуючи викладене та те, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статтей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості за електричну енергію за період лютий - квітень 2022 року у розмірі 2239678,60 грн (з ПДВ), суд визнає вимогу позивача про стягнення основної заборгованості належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення із відповідача заявлених позивачем суми пені у розмірі 431608,87 грн за період з березня 2022 року по вересень 2022 року, суд зазначає наступне.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно пункту 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 6.6. договору та пункту 4.1. додатку № 1 "Порядок розрахунку" до договору передбачено нарахування постачальнику пені у розмірі 1/365 подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

На підставі зазначеного пункту договору позивачем нараховано відповідачу до стягнення 431608,87 грн пені.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Статтею 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 квітня 2018 року у справі № 925/1471/16, суд зазначив, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

З матеріалів справи вбачається, що НЕК "Укренерго" публікує інформацію щодо учасників ринку, яким надано статус "Переддефолтний"/"Дефолтний" згідно пунктів 1.7.1., 1.7.4 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 307. Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" зареєстровано та фактично до введення воєнного стану здійснювало господарську діяльність в м. Харкові. Контрагенти відповідача знаходяться на території м. Харків та Харківської області. На теперішній час усі опинилися в зоні активних бойових дій або на окупованій території, не ведуть господарську діяльність і не мають зв`язку взагалі, на більшості об`єктах контрагентів - боржників навіть відсутня можливість зняти показання лічильників та провести звірку. Тобто, відсутність можливості Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" виконувати зобов`язання по договорам напряму залежить від неможливості клієнтів підприємства сплатити за спожиті послуги. На цей час заборгованість споживачі (контрагентів Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х") становить 22695185,45 грн, що підтверджується бухгалтерською довідкою дебіторської заборгованості від 01 грудня 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи відповідача, враховуючи його фінансовий стан, а також підстави прострочення відповідачем свого зобов`язання щодо оплати, суд, враховуючи інтереси сторін, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення пені, та зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню, на 90 %. Таким чином, суд вважає що з відповідача слід стягнути пеню в розмірі 43160,89 грн, в частині стягнення з відповідача пені в сумі у розмірі 388447,98 грн. відмовити.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 30796,52 грн 3% річних

Згідно пункту 4.2 додатку № 1 "Порядок розрахунку" до договору передбачає нарахування 3% річних від суми боргу за кожен день прострочення платежу, у тому числі за день фактичної оплати у разі порушення постачальником строків оплати, передбачених пунктом 2.4 та пунктом 2.5. цього додатка до договору.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок річних, суд констатує, що в його здійснено з певними арифметичними помилками. Перевірка розрахунку річних судом здійснювався за допомогою інструменту Калькулятори системи інформаційно-правового забезпечення Ліга: закон. Суд зазначає, що можливість використання зазначеного інструменту визнається і Верховним Судом, зокрема, в постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 917/1622/16.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в частині стягнення з відповідача 3% річних у зв`язку з безпідставністю їх нарахування до стягнення.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 173910,37 грн інфляційних, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.3. додатку № 1 "Порядок розрахунку" до договору сума грошового зобов`язання за цим договором повинна бути сплачена постачальником з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стосовно стягнення суми інфляційних збитків, суд вважає за доцільне зазначити, що дана норма може бути встановлена до боржника в тому випадку, коли його вина доведена щодо навмисної несплати грошового зобов`язання, проте заявник повинен довести такі підстави.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (пункт 2 статті 549 Цивільного кодексу України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (пункт З статті 549 Цивільного кодексу України).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а у разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов`язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов`язання.

Водночас формулювання статтею 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 року у справі 6-42цс1 1).

Як передбачено нормами Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 3 липня 1991 року № 1282-XII та Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення (стаття 1). Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях (стаття 3 Закону). Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні. Індекс інфляції застосовується для індексації грошових доходів населення, для розрахунку компенсації втрати частини грошових доходів, які виплачується у разі затримки їх виплати більше, ніж на один місяць, для переоцінки об`єктів основних засобів, для індексації збитків від крадіжок, недостачі, псування (втрати) матеріальних цінностей, індексації нормативної грошової оцінки землі, індексації величини орендної плати за землю і ще в деяких інших випадках.

Позивачем не надано до матеріалів справи доказів обчислення індексу інфляції центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики та публікації в офіційних періодичних виданнях останнього.

Вищий господарський суд України інформаційним листом 17 липня 2012 року № 01-06/928/2012 Про практику застосування вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права визначив щодо частини другої статті 625 Цивільного кодексу України у розгляді справ зі спорів, пов`язаних з визначенням суми боргу з урахуванням індексу інфляції.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) [постанова Вищого господарського суду України від 05 квітня 2011 року № 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03 квітня 1997 року № 62-97р].

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01 лютого 2012 року № 52/30).

В силу приписів статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). При цьому чинне законодавство не пов`язує припинення грошового зобов`язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (див. постанови Верховного Суду України від 04 липня 2011 року № 13/210/10 та від 12 вересня 2011 року № 6/433-42/183 і постанову Вищого господарського суду України від 16 березня 2011 року № 11/109).

Виходячи з переліку зазначених норм, суд вважає за доцільне зазначити, що зазначена позивачем сума індексу інфляції у позові не має жодного обґрунтування та посилання, що прострочення грошового зобов`язання від відповідача, виступає способом захисту майнового права у вигляді відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора саме від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та на підставі чого позивачем (кредитором) повинно бути отримано компенсацію (плату) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Тому суд не вбачає правових підстав в задоволенні в даному позові щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" суми інфляційних - 173910,37 грн, як таку, що спричинили позивачеві матеріальні втрати (збитки) саме від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 34481,37 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" (61072, м. Харків, вул. Тобольська, буд. 38, літ. "А-5", ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, поточний рахунок НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк", код ЄДРПОУ 00131,60 грн заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії, 43160,89 грн пені та 34481,37 грн судового збору.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "21" лютого 2023 р.

Суддя П.В. Хотенець