ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року м.Дніпро Справа № 908/1089/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чередка А.Є., Верхогляд Т.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.10.2022 (Зінченко Н.Г.) у справі

за позовом акціонерного товариства Покровський гірничо-збагачувальний комбінат, м.Покров, Дніпропетровська область

до товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть, м.Запоріжжя

про стягнення 132390,68 грн

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

Акціонерне товариство Покровський гірничо-збагачувальний комбінат звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть про стягнення 132390,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки №Т478/05 від 25.02.2021 щодо поставки товару у визначений договором строк.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.10.2022 у даній справі позов задоволено повністю; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть на користь акціонерного товариства Покровський гірничо-збагачувальний комбінат 88260 грн 45 коп. пені за порушення строку поставки товару, 44130 грн 23 коп. штрафу за порушення строку поставки товару більше ніж на 10 календарних днів.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано посилання на те, що судом встановлений факт порушення відповідачем зобов`язань по поставці товару в обумовлений договором та специфікацією №1 від 25.02.2021 до нього строк.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що судом не прийнято до уваги та не надано належної оцінки посиланню відповідача на відсутність підстав для застосування до нього відповідальності, передбаченої п.11.2 договору поставки №Т478/05 від 25.02.2021, оскільки з боку підприємства відсутні будь-які порушення умов цього договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть не є виробником товару, визначеного специфікацією №1 від 25.02.2021 до договору №Т478/05 від 25.02.2021. Укладаючи вказаний договір, відповідач мав постачальника-виробника DALIAN ZHAOHUA CONSTRUCTION MACHINERY CO, LTD (Кітай) зазначеного товару, придбання якого мало бути здійснено згідно каталогів останнього.

З огляду на те, що відповідно до каталогу виробника товару під одним й тим самим каталоговим номером є декілька модифікацій одного й того ж самого виду товару, ще 11.04.2021 ТОВ Торгова компанія Спецзапчасть на адресу АТ "Покровський ГЗК" було направлено на узгодження креслення по запасним частинам на Hyundai, поставка яких була обумовлена специфікацією № 1 від 25.02.2021 до договору №Т478/05 від 25.02.2021, з метою визначення конкретної модифікації товару, якого потребував позивач.

З метою своєчасного виконання зобов`язань за договором протягом квітня 2021 року менеджером ТОВ "ТК "Спецзапчасть" неодноразово у телефонному режимі були здійснені спроби узгодити необхідну модифікацію товару. 11.05.2021 ТОВ "ТК "Спецзапчасть" направило на адресу позивача лист від 11.05.2021, в якому просило погодити модифікацію товару або відмовитися від поставки шляхом укладення додаткової угоди до 14.05.2021.

Скаржник стверджує, що з невідомих підстав позивач не виявив бажання конкретизуватися, яка саме модифікація товару має бути поставлена, що унеможливило своєчасне розміщення заказу відповідачем у виробника та у подальшому - відтермінувало строк поставки товару.

3.2 Доводи інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

Позивач зазначає, що як вбачається зі змісту специфікації №1 від 25.02.2021 до договору №Т478/05 від 25.02.2021 сторони узгодили найменування товару, каталожний номер, код УКТ ЗЕД виробника, одиниці виміру, кількість, ціну одиниці виміру товару без ПДВ, суму товару без ПДВ щодо поставки товару за 75 позиціями. При цьому в момент підписання специфікації №1 відповідач не заявляв та не просив позивача включити у специфікацію обов`язок додаткового узгоджувати каталожні номери товару. Отже, підписавши специфікацію відповідач погодився поставити товар за характеристиками погодженими в ній.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі головуючого судді Білецької Л.М., судді Парусніков Ю.Б., Вечірко І.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2022 відкладено вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.10.2022 до надходження справи № 908/1089/22 на адресу Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 28.11.2022 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; зупинено дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги; постановлено розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.01.2023 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-доповідача Білецької Л.М., за наслідком якого для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Чередко А.Є., Верхогляд Т.А.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 16.01.2023 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.10.2022 прийнято до свого провадження колегією суддів у наведеному вище складі; постановлено згідно положень ч. 13 ст.8, ч.2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

25.02.2021 між акціонерним товариством "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть", (постачальник) укладено договір поставки № Т478/05, за умовами п.1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТЗЕД вказуються у специфікаціях (додатках до договору), які є його невід`ємними частинами, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару містяться в специфікаціях (додатках) до договору. У специфікаціях (додатках) до договору зазначаються також такі відомості про товар: повне найменування, код товару за УКТ ЗЕД, виробник товару, країна походження товару, одиниця виміру товару, кількість кожного найменування (сорту, виду) товару, загальна характеристика товару, якісні характеристики товару, загальна кількість товару, технічні характеристики товару, ціна кожного найменування (сорту, виду) товару, загальна вартість товару, комплектність, фасування товару, позначення змісту і способу нанесення маркування товару, порядок оплати та форма розрахунків, умови поставки товару. За згодою сторін в специфікаціях (додатках) до договору можуть бути вказані також і інші відомості про товар.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар на умовах та у спосіб, зазначеними в специфікаціях (додатках) до договору. Умови поставки визначається згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2020 (Інкотермс 2010). Поставка товару здійснюється постачальником згідно п. 3.1 договору тільки після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) покупця, яка направляється постачальнику поштою на юридичну адресу постачальника, або за допомогою факсимільного, електронного засобу зв`язку за реквізитами, зазначеними в п.17 договору. У письмовому підтвердженні (заявці) покупець вказує графік поставки, який містить обсяги і терміни поставки товару в межах періоду поставки, який сторони вказують в специфікаціях (додатках) до договору. Постачальник зобов`язаний направити письмове підтвердження про отримання ним від покупця письмової заявки на постачання товару поштою на юридичну адресу постачальника, або за допомогою факсимільного, електронного засобу зв`язку за реквізитами, зазначеними в п.17 договору. У разу ненадання покупцем підтвердження про отримання заявки постачальником, заявка вважається прийнятою датою направлення її покупцем на електронну адресу постачальника. Дострокова поставка товару постачальником допускається тільки за згодою сторін.

Пунктами 3.6, 3.7 договору визначено, що зобов`язання постачальника щодо поставки товару вважаються виконаними в момент підписання покупцем видаткової накладної на відпуск товару або акту приймання-передачі товару. Постачальник зобов`язується поставити товар покупцю в строки, визначені в п. 3.2 договору, а також провести за свій рахунок завантаження на автомобільний або залізничний транспорт покупця товару належної якості.

Відповідно до п.п. 4.1-4.3 договору загальна вартість товару за даним договором становить суму партій товару за всіма специфікаціями (додатками) до цього договору. Ціна кожного найменування товару, його марки, види, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної парті товару вказується в специфікації (додатку) до цього Договору. Ціна і загальна вартість кожної партії товару, зазначена в п. 4.2 цього договору, встановлюється в національній валюті України гривні і не підлягає зміні, якщо інше не зазначено в специфікації.

За умовами п.13.1 договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення підписів печатками. Строк дії договору закінчується через один календарний рік з дати його укладення, але не раніше повного виконання зобов`язань обома сторонами.

25.02.2021 сторонами складена і підписана специфікація № 1 від 25.02.2021 до договору поставки №Т478/05 від 25.02.2021, якою сторони обумовили поставку товару за 75 позиціями на загальну суму 1471928,45 грн з ПДВ. У специфікації № 1 сторонами також визначені найменування товару, каталожний №, код УКТ ЗЕД, виробник, одиниці виміру, кількість, ціна одиниці виміру товару без ПДВ, сума товару без ПДВ.

У пункті 5 специфікації № 1 сторони погодили строк поставки товару за цією специфікацією, а саме протягом 150 календарних днів після отримання заявки від покупця.

На виконання умов договору позивачем 02.03.2021 направлено на адресу відповідача заявку-підтвердження за вих.№ 686-05 щодо поставки товару на загальну суму 1 471 928,45 грн з ПДВ.

Відповідачем вказана заявка-підтвердження отримана 09.03.2021, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 931).

На виконання умов договору відповідачем поставлено товар позивачу відповідно до видаткових накладних № РН-21042 від 21.04.2021 на суму 878 889,94 грн, № РН-27052 від 27.05.2021 на суму 126 186,10 грн і № РН-16094 від 16.09.2021 на суму 441 302,28 грн. Зазначені видаткові накладні скріплені підписами уповноважених осіб покупця та постачальника, який засвідчений печаткою підприємства.

22.11.2021 позивачем направлено відповідачу претензію за вих. № 101-1041/218, в якій позивач повідомив про нарахування штрафних санкцій (пені та штрафу) за порушення відповідачем строків поставки товару на загальну суму 127977,60 грн.

У відповідь на вказану претензію відповідач листом від 29.11.2021 за вих. № 2911/1 повідомив про відсутність з боку постачальника будь-яких порушень умов договору, оскільки затримка строків поставки товару сталася внаслідок зволікання саме з боку покупця щодо погодження конкретної модифікації товару, якого потребував позивач.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши на підстави встановлених обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України).

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст.174 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини першої 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 664 Цивільного кодексу унормовано, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

За приписами ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цій строк (термін).

Відповідно до п.5 специфікації №1 постачальник зобов`язався поставити товар протягом 150 календарних днів після отримання заявки від покупця.

Заявка-підтвердження №686/05 від 02.03.2021 на поставку товару, визначеного у специфікації №1 від 25.02.2021, отримана постачальником 09.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про врученням поштового відправлення.

Таким чином, кінцевим строком поставки товару, визначеного умовами специфікації № 1, є 06.08.2021.

Відповідно до видаткової накладної №РН-16094 від 16.09.2021 постачальник поставив остаточну частину товару на загальну суму 441 302,28 грн, тобто із пропуском строку, визначеного договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною першою ст.193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої ст.193, частини першої 1 ст.216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

У п.10.3 договору сторони дійшли згоди, що у разі порушення строків поставки товару за цим договором покупець має право стягнути з постачальника пеню в розмірі 0,5% від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення, із розрахунку з наступного дня від кінцевої дати поставки (включаючи останній день поставки). Нарахування пені здійснюється протягом усього періоду прострочення виконання незалежно від його тривалості. У разі продовження прострочення понад 10 календарних днів покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф у розмірі 10% від суми поставленого (недопоставленого) товару.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків поставки частини товару, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 88260,45 грн пені за порушення строків поставки товару та 44130,23 грн штрафу за порушення строку поставки більш ніж на 10 календарних днів.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, колегія суддів вважає, що розрахунок відповідає передбаченим законодавством порядку та способу нарахування, є обґрунтованим та арифметично вірним.

Встановивши наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника щодо неузгодження позивачем необхідної модифікації товару.

Так, відповідно до ч.ч.1,4 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За приписами ч.ч.1,2 ст.613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Зміст специфікації №1 від 25.02.2021 до договору свідчить про те, що сторони узгодили найменування товару, каталожний номер, код УКТ ЗЕД, виробника, одиниці виміру, кількість, ціну одиниці виміру товару без ПДВ, суму товару без ПДВ, щодо поставки товару за 75 позиціями. Специфікація №1 підписана уповноваженими представниками сторін без зауважень та застережень, їх підписи скріплені печатками підприємств.

Матеріали справи не містять, а учасниками справи не надано доказів внесення змін або доповнень до узгодженої у специфікації №1 поставки товару.

Таким чином, скаржник був ознайомлений та погодився з умовами та позиціями, які зазначені у специфікації №1, в т.ч. з каталожними номерами.

Крім того, у листі від 17.05.2021 за №1585/05 АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" просило відповідача здійснити поставку ТМЦ згідно каталожних номерів, вказаних у специфікації № 1, у встановлений термін, а саме до 30.07.2021.

Отже, скаржником не надано доказів, які зумовили прострочення поставки товару з вини позивача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи позивача, зазначені в апеляційній скарзі, не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки вони спростовуються викладеними приписами законодавства та встановленими обставинами у справі, і не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено невірне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

4.5 Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть відмовити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 05.10.2022 у справі №908/1089/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий В.О.Кузнецов

Судді А.Є.Чередко

Т.А.Верхогляд