ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

22 лютого 2023 року м. ОдесаСправа № 915/1406/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу Фонду державного майна України

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2022 року, суддя І інстанції С.М. Коваль, повний текст якого складено 12.12.2022 в м. Миколаєві

у справі: №915/1406/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Бізнес-Логіка

до відповідача: Державного підприємства Племпродуктор Степове

про: стягнення 204 196,20 грн

та за зустрічним позовом: Державного підприємства Племпродуктор Степове

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Бізнес-Логіка,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом: Фонд державного майна України,

про: визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2022 в зустрічному позові відмовлено. Первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Племпродуктор Степове на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Бізнес-Логіка грошові кошти у сумі 204 196, 20 грн -основний борг, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 3062,94 грн та грошові кошти в сумі 15300 грн на відшкодування витрат з оплати професійної правничої допомоги.

12.01.2023 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від Фонду державного майна України надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2023 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Фонду державного майна України на рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2022 до надходження матеріалів справи №915/1406/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено господарському суду Миколаївської області надіслати матеріали справи №915/1406/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

08.02.2023 матеріали справи №915/1406/21 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Разом з тим, згідно наказу Голови Південно-західного апеляційного господарського суду №13-в від 06.02.2023 головуючий суддя Ярош А.І. з 09.02.2023 по 21.02.2023 перебувала у відпустці.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої вказаної норми до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлена в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 становив 2270 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік").

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору за первісним позовом у даній справі є одна вимога майнового характеру (про стягнення 204 196, 20 грн грн), відтак в силу підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви позивач повинен був сплатити 3062,94 грн.

Предметом спору за зустрічним позовом у даній справі є одна вимога немайнового характеру (про визнання договору недійсним), за розгляд якої позивач за зустрічним позовом повинен був сплатити 2270 грн (один прожитковий мінімум для працездатних осіб).

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2022 у справі №915/1406/21, яке оскаржується апелянтом у повному обсязі, складає 7999,41 грн 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні первісного та зустрічного позовів (розраховано наступним чином: (3062,94 грн + 2270 грн) х 150%).

Між тим, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В силу частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За умовами вказаної норми суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив, що в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" у реєстрі підтверджень оплат із Казначейства не зафіксована сплата скаржником судового збору за розгляд апеляційної скарги у справі №915/1406/21.

Одночасно з поданням апеляційної скарги скаржник подав заяву №10-25-769 від 11.01.2023 (вх.№122/23 від 17.01.2023) про відстрочення судового збору, мотивоване тим, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Режим воєнного стану продовжувався Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 з 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 з 25.04.2022 строком на 30 діб, а Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента №341/2022 від 17.05.2022; 3 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента №573/2022 від 12.08.2022; з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 строком на 90 діб, згідно з Указом Президента №757/2022 від 07.11.2022.

У зв`язку із воєнним станом в першу чергу забезпечуються видатки на оборону України, тому Фонду значно було скорочено кошторис, зокрема, і на судовий збір.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.03.2022 №245 «Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету» Фонду державного майна України за КПКВК 6611020 «Заходи, пов`язані з проведенням приватизації державного майна» зменшено видатки на 149 718,5 тис. грн., а також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №401 «Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету» за КПКВК 6611010 «Керівництво та управління у сфері державного майна» - зменшено видатки на 14 637,4 тис. грн.

Таким чином, враховуючи об`єктивну неможливість здійснити фінансування видатків на судовий збір з державного бюджету за КПКВК 6611020 «Заходи, пов`язані з проведенням приватизації державного майна» по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», фінансування видатків для оплати судового збору можливе після припинення воєнного стану та відновлення видатків.

Крім того, за КПКВК 6611010 «Керівництво та управління у сфері державного майна» відповідно до помісячного плану асигнувань на 2023 рік (з урахуванням змін) фінансування видатків на судовий збір можливе з травня 2023 року.

Отже, як зазначив скаржник, у зв`язку зі скрутним майновим станом через воєнний стан, Фонд позбавлений можливості сплатити судовий збір. Фонд такі обставини вважає поважними, що є підставою для відкриття провадження у справі №915/1406/21.

Розглянувши заяву про відстрочення сплати судового збору у справі №915/1406/21 №10-25-769 від 11.01.2023 (вх.№122/23 від 17.01.2023), яка є додатком до апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2)позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Приписи вказаної вище норми права передбачають право суду, з урахуванням майнового стану сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору лише за наявності викладених вище умов, тоді як законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі №912/3514/20.

Так, з системного аналізу змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої вказаної статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Таким чином, виходячи з того, що Фонд державного майна України не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, апеляційний господарський суд зазначає про відсутність правових підстав для задоволення заяви скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги №10-25-769 від 11.01.2023 (вх.№122/23 від 17.01.2023), у зв`язку з чим відмовляє у її задоволенні.

Крім того, Фонд державного майна України подав заяву №10-25-770 від 11.01.2023 (вх.№123/23 від 17.01.2023) про зупинення вирішення питання щодо відкриття провадження у справі №915/1406/21 до скасування або припинення дії воєнного стану на території України.

У вказаній заяві про зупинення вирішення питання щодо відкриття провадження у даній справі Фонд державного майна України, пославшись на дію в Україні воєнного стану, відсутність можливості сплатити судовий збір (з підстав, викладених у заяві №10-25-769 від 11.01.2023 (вх.№122/23 від 17.01.2023) про відстрочення судового збору), наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), засвідчених листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, а також на поважність вказаних обставин, при цьому зазначивши, що строки, у тому числі процесуальні, під час дії воєнного стану можуть бути зупинені, просив зупинити вирішення питання щодо відкриття провадження у справі №915/1406/21 до скасування або припинення дії воєнного стану на території України.

Розглянувши заяву про зупинення вирішення питання щодо відкриття провадження у справі №915/1406/21 №10-25-770 від 11.01.2023 (вх.№123/23 від 17.01.2023), яка є додатком до апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Обґрунтовуючи дану заяву апелянт послався, зокрема, на дію в Україні воєнного стану та наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

За змістом частини другої статті 218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У частині третій статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат (частина перша статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

При цьому у частині другій статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) віднесено надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, та наведено перелік таких обставин, який не є вичерпним.

Отже, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) можна визначити як подію, яка не залежить від волі та/або дій сторін - учасників договору (контракту, угоди тощо), але призводить до об`єктивної неможливості виконання зобов`язань, в тому числі договірних. Особливістю таких обставин є те, що сторона яка зазнала впливу форс-мажору, звільняється від відповідальності за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов`язань.

Відтак, юридична природа форс-мажору лежить саме в площині правових відносин, пов`язаних з цивільно-правовою відповідальністю, та регулюється нормами матеріального права, але не є інститутом процесуального права, норми якого мають процедурний характер, які встановлюють порядок здійснення судочинства в судах.

Таким чином, посилання скаржника на дію воєнного стану в Україні та наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) як на підставу для зупинення вирішення питання про відкриття апеляційного провадження суперечать як самій суті поняття форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), так і Господарському процесуальному кодексу України, нормами якого не передбачена процесуальна можливість господарського суду зупинити вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Порядок залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги встановлені ст. 260 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 ГПК України.

За змістом ч.1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що до апеляційної скарги Фонду державного майна України не подано доказів сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, колегія суддів зазначає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження буде розглянуто апеляційним судом після усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 259 260 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Фонду державного майна України №10-25-769 від 11.01.2023 (вх.№122/23 від 17.01.2023) про відстрочення судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2022 у справі №915/1406/21 відмовити.

2. У задоволенні заяви Фонду державного майна України №10-25-770 від 11.01.2023 (вх.№123/23 від 17.01.2023) про зупинення вирішення питання щодо відкриття провадження у справі №915/1406/21 відмовити.

3. Апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2022 у справі №915/1406/21 залишити без руху.

4. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 7999,41 грн протягом 10 днів з дня вручення копії зазначеної ухвали.

5. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута скаржнику.

6. Рекомендувати учасникам справи утриматися від відвідування суду. Свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з урахуванням рекомендацій Ради суддів України Щодо роботи судів в умовах воєнного стану, опублікованих 02 березня 2022 року на веб-сайті за посиланням: http://rsu.gov.ua/ua/news/usim-sudam-ukraini-rsu-opublikuvala-rekomendacii-sodo-rooti-sudiv-v-umovah-voennogo-stanu/, Верховного Суду Особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, опублікованих 04 березня 2022 року на веб-сайті за посиланням: https://supreme.court.gov.ua/supreme/pres-centr/news/1261727.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.І. Ярош

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська