ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р. Справа № 924/910/22

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит - Авто" м.Хмельницький

до фізичної особи - підприємця Тарасюка Андрія Дем`яновича м. Хмельницький

про стягнення 125 721,00 грн

Представники сторін:

позивача: Шевчук В.В. - радник генерального директора, діє на підставі довіреності від 28.08.2022, рішення №1/2022 від 15.07.2022, положення,

відповідача: Куркевич О.В. - адвокат, діє на підставі ордера серія ВХ №1029648 від 05.01.2023

Рішення приймається 07.02.2023, оскільки в судових засіданнях 09.01.2023 та 23.01.2023 оголошувалась перерва.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 07.12.2022 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит - Авто" м. Хмельницький до фізичної особи - підприємця Тарасюка Андрія Дем`яновича м. Хмельницький про стягнення 125721,00 грн, з яких 100 000,00 грн безпідставно набуті кошти, 23247,03 грн інфляційні втрати та 2473,97 грн 3% річних. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно з платіжним дорученням №5446 від 08.02.2022 з поточного рахунку ТОВ "Торговий дім "Фаворит - Авто" на рахунок відповідача перераховано кошти в сумі 100 000,00 грн. Підставою платежу визначено "плата за послуги згідно рахунку № 30/09-1ФАХ від 30.09.2021 без ПДВ". Позивач зазначає про відсутність будь - яких документів на підтвердження реальності отримання таких послуг та підстав для перерахування коштів. Зауважує, що оплата таких сум здійснена з порушенням вимог п. 7.26.1 Статуту товариства, відповідно до якого повноваження директора обмежені на вчинення угод без рішення загальних зборів учасників товариства на суму не більше 50000,00 грн. Вказує, що 26.11.2022 позивач звертався до відповідача та бувшого директора товариства з листом-претензією з метою з`ясування правових підстав для перерахування коштів, які були проігноровані, а кошти не повернуті. З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, позивач звернувся до суду із даним позовом. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України позивач заявив до стягнення 23247,03 грн інфляційних втрат та 2473,97 грн 3% річних.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2022 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою суду від 09.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 924/910/22 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 11:00 год. 09 січня 2023 року.

До суду 29.12.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що відповідач надавав послуги позивачу відповідно до умов договору про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування №01/07/21-4 від 01.09.2021. За результатами надання послуг складено акт приймання - передачі наданих послуг від 30.09.2021, згідно з яким вартість послуг становить 100000,00 грн. Жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому замовник до виконавця не мав. Пунктом 4 акту визначено, що акт підписано у двох примірниках, по одному примірнику для кожної сторони, які мають однакову юридичну силу. У п. 7.8 договору також зазначено, що договір складено у двох екземплярах, по одному для кожної сторони. Представник відповідача звертає увагу, що договір та акт скріплені підписом генерального директора (на той час Харуна Л.В.) та печаткою ТОВ "ТД Фаворит -Авто". Вказане свідчить, що у позивача наявний примірник договору та акту приймання - передачі наданих послуг. На підставі вказаних вище документів відповідач виписав рахунок №30/09-1ФАХ від 30.09.2021 на суму 100000,00 грн, який оплачений позивачем. Таким чином, у сторін спору наявні документи, що підтверджують реальність здійснення операції по перерахунку коштів 08.02.2022 в сумі 100000,00 грн. Представник відповідача зауважує, що відповідач зареєстрований фізичною особою - підприємцем, основний вид діяльності - консультування з питань комерційної діяльності й керування. Крім того, факт надання послуг підтверджується нотаріально засвідченою заявою ОСОБА_1 , колишнього директора ТОВ "ТД "Фаворит-Авто", який засвідчує факт надання послуг в 2021 році. Також звертає увагу на досвід відповідача у сфері надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування, а також на відображенні у фінансовій звітності сторін вказаної господарської операції. На думку представника, усі вищевказані обставини та докази повністю спростовують твердження позивача про відсутність підтвердження фактичного надання послуг за договором. Крім того, з огляду на безпідставність стягнення з відповідача коштів в розмірі 100000,00 грн, представник вважає безпідставними і нарахування будь - яких штрафних санкцій.

Представник позивача у відповіді на відзив, яка надійшла до суду 09.01.2023, вказує, що у позивача існують обґрунтовані сумніви щодо дійсності підписання та скріплення печатками у зазначений час обома сторонами вказаних відповідачем документів та, насамперед, генеральним директором ТОВ "ТД "Фаворит-Авто" Харуном Л.В. Зазначені сумніви обґрунтовані тим, що 16.07.2022 за рішенням ОСОБА_2 , яка є учасником ТОВ "ТД "Фаворит-Авто" із правом власності на 100 % у статутному капіталі товариства, генеральним директором товариства призначено Гвоздьову Д.М. До 15.07.2022 вказану посаду обіймав ОСОБА_1 , на якого було покладено повну матеріальну відповідальність за збереження майна товариства. Після прийняття рішення про звільнення останнього, йому було надіслано вимогу про передачу товарно - матеріальних цінностей та документації, яка останнім проігнорована. Представник позивача зазначає, що сплата коштів на користь відповідача здійснена в порушення вимог п.7.26.1 Статуту товариства, відповідно до якого повноваження директора обмежені на вчинення угод без рішення загальних зборів учасників товариства на суму не більше 50 тисяч гривень. Отже, і укладення (в разі наявності такого) договору про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування №01/07/21-4 від 01.09.2021 та документів на його виконання так само здійснено із перевищенням повноважень, визначених п. 7.26.1 Статуту. Укладення такої угоди могло бути здійснено генеральним директором товариства Харуном Л.В. виключно на підставі рішення учасника товариства ОСОБА_2 . Водночас, таке рішення уповноваженим органом товариства не приймалось, а також не здійснювалось схвалення такого правочину. З огляду на викладене, представник позивача вважає, що договір про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування №01/07/21-4 від 01.09.2021 вчинений з перевищенням повноважень, тому повинен бути визнаним судом недійсним. При цьому звертає увагу, що відповідач з його рівнем економічної освіти, значним досвідом роботи на керівних посадах знав або за всіма обставинами не міг не знати про обмеження повноважень генерального директора Харуна Л.В. щодо представництва, який укладав договір від імені товариства.

Крім того, у відповіді на відзив представник позивача просив залучити до участі у розгляді справи №924/910/22 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 та винести ухвалу про розгляд справи №924/910/22 за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні 09.01.2023 суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 247 та ч. 7 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про відмову в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи №924/910/22 за правилами загального позовного провадження, оскільки вказана справа є малозначною та відсутні підстави для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Також в судовому засіданні оголошено перерву у справі № 924/910/22 на 12:00 год. 23.01.2023, інформацію про що занесено до протоколу судового засідання.

До суду 17.01.2023 від представника відповідача надійшли заперечення, в яких останній вказує, що позивач жодним чином не спростував доводів відповідача, що викладені у відзиві, зокрема щодо наявності договірних зобов`язань між сторонами. Зазначає, що доводи позивача з приводу повноважень на укладення договору № 01/07/21-4 від 01.09.2021 та документів на його виконання не є предметом розгляду цього спору та не визначалось як підстава для подачі цього позову, а тому не заслуговує на увагу в процесі аналізу доводів, міркувань та обґрунтування позовних вимог. При цьому жодних заяв про зміну підстав або предмету позову позивач до суду не подавав, а відповідно доводи, що не стосуються предмету спору, не повинні бути прийняті судом до уваги. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у позові у повному обсязі, у зв`язку із безпідставністю.

В судовому засіданні 23.01.2023 суд, розглянувши клопотання позивача про залучення до участі у розгляді справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , керуючись приписами ст. 50 ГПК України, постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про відмову у задоволенні вказаного клопотання, оскільки, зважаючи на предмет та підстави позову, суд не встановив обставин, у зв`язку із якими рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки останнього. Також суд на підставі ч. 3 ст. 173 ГПК України відмовив у задоволенні клопотання позивача про об`єднання в одне провадження господарських справ № 924/910/22 та № 924/92/23, оскільки вказане клопотання подане позивачем після початку розгляду по суті справи № 924/910/22, про що постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.

Крім того, 23.01.2023 суд задовольнив клопотання позивача про витребування для огляду в судовому засіданні доданих відповідачем до відзиву документів та оголосив перерву в судовому засіданні до 10:30 год. 07.02.2023, інформація про що занесена до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні 07.02.2023 суд оглянув оригінали договору про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування №01/07/21-4 від 01.09.2021, додатку № 1 до нього, акту приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2021 та рахунку № 30/09-1ФАХ від 30.09.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 07.02.2023 підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Крім того, подав клопотання про зупинення провадження у справі, згідно з яким просив зупинити провадження у справі №924/910/22 до набрання законної сили рішенням у справі №924/92/23. В обґрунтування клопотання вказував, що на розгляді в Господарському суді Хмельницької області перебуває справа №924/92/23 за позовом ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто" до ФОП Тарасюка А. Д. про визнання недійсним договору №01/07/21-4 про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування від 01.09.2021 та додатку № 1 до нього. Зазначає, що позовні вимоги у справах №924/910/22 та №924/92/23 співвідносяться як первинні та похідні. У разі визнання оспорюваного правочину недійсним, у відповідача виникне обов`язок з повернення коштів, отриманих за таким договором. З огляду на викладене, існує необхідність зупинити дану справу до набрання законної сили рішенням у справі №924/92/23 за позовом ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто" до ФОП Тарасюка А. Д. про визнання правочину недійсним

Представник відповідача в судовому засіданні 07.02.2023 заперечив проти позовних вимог та клопотання про зупинення провадження у справі, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Крім того, подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та клопотання про долучення додаткових доказів по справі.

Суд при вирішенні клопотання про зупинення провадження у справі враховує наступне.

За умовами ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно з ч. 3 ст. 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3-1 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

З огляду на вищевказані норми, а також те, що перше судове засідання у даній справі відбулося 09.01.2023, суд позбавлений права зупинити провадження у справі на цій стадії судового розгляду на підставі ч. 5 ст. 227 ГПК України (у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства). У зв`язку із зазначеним суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

Згідно з платіжним дорученням №5446 від 08.02.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто" перерахувало фізичній особі - підприємцю Тарасюку Андрію Дем`яновичу кошти в сумі 100 000,00 грн з призначенням платежу: оплата за послуги згідно рах. №30/09-1ФАХ від 30.09.2021.

Позивач звертався до відповідача та колишнього генерального директора ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто" Харуна Л.В. з претензією від 26.11.2022, в якій вимагав невідкладно повернути на рахунок товариства кошти в сумі 100000,00 грн, що були безпідставно перераховані 08.02.2022. Вказана претензія надіслана відповідачу та Харуну Л.В. 26.11.2022, що підтверджується поштовими описами вкладення у цінний лист та поштовими накладними.

Оскільки відповідач відповіді на претензію не надав та кошти не повернув, то позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав в матеріали справи договір №01/07/21-4 про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування від 01.09.2021 (далі -договір), укладений між фізичною особою - підприємцем Тарасюком Андрієм Дем`яновичем (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит - Авто" (далі - замовник), згідно з п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги, вказані в додатках до цього договору, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

За умовами п. 2.1 договору виконавець надає замовнику послуги в період з 01.09.2021 по 31.12.2021 включно.

Пунктом 4.1 договору визначено, що вартість послуг, що надаються замовнику виконавцем становить 100 000 грн. 00 коп. (сто тисяч гривень 00 коп.) без ПДВ за 1 (один) календарний місяць, у якому послуги фактично було надано.

Факт наданих послуг підтверджується актом приймання - передачі наданих послуг. Вказаний акт складається сторонами у строк до 20 числа наступного місяця, у якому послуги фактично було надано (п. 4.3 договору).

Згідно з п. п. 4.4, 4.5 договору підставою для оплати послуг наданих виконавцем є рахунок, який надається замовнику. Замовник оплачує надані послуги шляхом перерахування коштів на вказаний в реквізитах цього договору рахунок виконавця протягом 90 (дев`яноста) днів з дня підписання сторонами акта приймання - передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 7.2 договору, останній набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2021 включно, але у будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно з п. 7.8 договору цей договір складено українською мовою в двох екземплярах однакової юридичної сили, по одному для кожної сторони.

Всі додатки та додаткові угоди до договору підписуються сторонами договору та є його невід`ємною частиною (п. 8.1 договору).

В додатку № 1 до договору від 01.09.2021 сторони погодили вид послуг та їх вартість, а саме: консультування з питань комерційної діяльності й керування, зокрема: розробка та регламентація бізнес-процесів замовника; моделювання мережі бізнес-процесів замовника; аналіз, реорганізація та проектування організаційної структури замовника та формування регламентної документації замовника, вартість послуг за календарний місяць становить 100000,00 грн.

30 вересня 2021 було складено акт приймання - передачі наданих послуг, згідно з п. 1 якого виконавець з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року надав замовнику послуги відповідно до договору про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування №01/07/21-4 від 01.09.2021, а замовник прийняв надані послуги.

Вартість послуг за період, вказаний в п.1 цього акту, становить 100000 грн. 00 коп. (сто тисяч гривень 00 коп.), що складається з послуг, вказаних в додатку №1 до договору про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування 07/21-4 від 01.09.2021 (п. 2 акту).

Відповідно до п.3 акту жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг замовник до виконавця не має.

За умовами п. 4 акту, він підписаний у двох примірниках українською мовою, по одному примірнику - для кожної сторони. Обидва примірники мають однакову юридичну силу.

Договір, додаток №1 та акт приймання - передачі наданих послуг містять підписи та відтиски печаток сторін. Від позивача договір, додаток та акт підписані генеральним директором Харуном Л.В. та скріплені відтиском печатки ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто".

ФОП Тарасюк А.Д. виставив ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто" рахунок № 30/09-1ФАХ від 30.09.2021 на оплату послуг, визначених в додатку № 1 до договору від 01.09.2021, за період з 01.09.2021 по 30.09.2021, на суму 100 000 грн 00 коп.

На підтвердження відображення вищевказаної господарської операції у фінансовій звітності сторін, відповідач долучив податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи - підприємця Тарасюка А.Д. за 1 квартал 2022 року та квитанцію №2 ГУ ДПС у Хмельницькій області, а також додатки 4 ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску податкового агента ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто" за 3 квартал 2021 року та 1 квартал 2022 року та квитанції № 2 ГУ ДПС у Хмельницькій області, в яких відображено нарахування та виплата доходу ФОП Тарасюку А.Д. в розмірі 100000,00 грн.

Крім того, відповідач подав в матеріали справи: виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП Тарасюка А.Д., в якій зазначений основний вид діяльності - консультування з питань комерційної діяльності й керування; копію трудової книжки Тарасюка А.Д.; наказ ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто" №0/1-к від 13.07.2007 про призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора товариства з 13.04.2007; ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 05.01.2023 у справі № 686/25382/22, якою відмовлено у задоволенні скарги ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто" на бездіяльність слідчого СВ Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також матеріали справи містять заяву свідка ОСОБА_1 від 28.12.2022, в якій ОСОБА_1 повідомив, що в період з 13.04.2007 по 15.07.2022 перебував на посаді генерального директора ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто". Зазначив, що фізичною особою-підприємцем Тарасюком Андрієм Дем`яновичем були надані послуги консультування з питань комерційної діяльності та керування згідно договору про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування № 01/07/21-4 від 01.09.2021 в період з 01.09.2021 по 30.09.2021, про що був складений акт приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2021. За вказані послуги Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто" проведено розрахунок з фізичною особою-підприємцем Тарасюком Андрієм Дем`яновичем на підставі рахунку № 30/09-1ФАХ від 30.09.2021 в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень 08.02.2022.

На підтвердження наявності обмежень генерального директора ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто" на підписання договорів, позивач подав в матеріали справи Статут ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто" (нова редакція), затверджений рішенням учасника ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто" №07/05/19 від 07.05.2019, у п.7.26.1 якого зазначено, що генеральний директор, керівники структурних підрозділів, філій, представництв, інші посадові особи товариства не мають права без попередньої письмової згоди Загальних зборів учасників товариства здійснювати наступні дії, зокрема укладати інші угоди (договори), сума внеску (витрат) товариства при виконанні яких або загальна сума (ціна) договору перевищує 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Також матеріали справи містять рішення №1/2022 власника (учасника) ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто" від 15.07.2022, згідно з яким припинено повноваження та звільнено з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто" Харуна Л.В. в порядку, передбаченому чинним законодавством, з 15.07.2022 та позбавлено його права підпису без довіреності, призначено з 16.07.2022 генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто" Гвоздьову Д.М.

Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто" №1507/1/-К від 15.07.2022 звільнено ОСОБА_1 з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто", у зв`язку з припинення його повноважень 15.07.2022 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпПУ.

Крім того, позивач подав довідки ТОВ "Торговий дім "Фаворит-Авто", адресовані тендерному комітету, про особу, що уповноважена підписувати договір про закупівлю у разі перемоги учасника у торгах та рішення учасника ТОВ "Торговий дім "Фаворит Авто" від 29.11.2021 №29/11/21-2, від 19.08.2021 №19/08/21, від 18.10.2021 №18/10/21-1, від 14.09.2021 №14/09/21, від 24.09.2021 №24/09/21-4, від 21.10.2021 №21/10/21, від 23.11.2021 №23/11/21 від 08.12.2021№08/12/21, які, на його думку, можуть свідчити про обізнаність відповідача про наявність обмежень у генерального директора товариства на укладення договору.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено копії договору № 12/22/075 від 28.12.2022, укладеного між Адвокатським бюро "Куркевича О.В." та ФОП Тарасюком А.Д, акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 06.02.2023, ордера серії ВХ № 1029648 від 05.01.2023, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХМ №000305 від 06.02.2020.

Аналізуючи надані докази, пояснення представників сторін, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення коштів в сумі 100000,00 грн, правовою підставою позову визначено положення статей 1212, 1213 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Так, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст.1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Ознаки, характерні для кондикції, передбачають, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошові кошти; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Отже, кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно.

Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно.

У даній справі позивач, звертаючись до суду із позовом, вказує про відсутність будь - яких підстав для перерахування відповідачу коштів в сумі 100 000,00 грн та відсутність документів на підтвердження реальності отримання послуг на зазначену суму.

Водночас, суд встановив, що 01.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит - Авто" та фізичною особою - підприємцем Тарасюком Андрієм Дем`яновичем був укладений договір №01/07/21-4 про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування, згідно з п. 1.1, 2.1 якого позивач доручив, а відповідач зобов`язувався надавати позивачу послуги, вказані в додатках до цього договору, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, в період з 01.09.2021 по 31.12.2021 включно.

За умовами п. 4.1 договору вартість послуг, що надаються позивачу відповідачем становить 100 000 грн. 00 коп. без ПДВ за 1 календарний місяць, у якому послуги фактично було надано.

Факт наданих послуг підтверджується актом приймання - передачі наданих послуг (п. 4.3 договору).

Згідно з п. п. 4.4, 4.5 договору підставою для оплати послуг наданих відповідачем є рахунок, який надається позивачу. Позивач оплачує надані послуги шляхом перерахування коштів на вказаний в реквізитах цього договору рахунок відповідача протягом 90 (дев`яноста) днів з дня підписання сторонами акта приймання - передачі наданих послуг.

В додатку № 1 до договору від 01.09.2021 сторони погодили вид послуг та їх вартість, а саме: консультування з питань комерційної діяльності й керування, зокрема: розробка та регламентація бізнес-процесів замовника; моделювання мережі бізнес-процесів замовника; аналіз, реорганізація та проектування організаційної структури замовника та формування регламентної документації замовника, вартість послуг за календарний місяць становить100000,00 грн.

Між сторонами складено акт приймання - передачі наданих послуг від 30.09.2021, згідно з п. 1 якого відповідач з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року надав позивачу послуги відповідно до договору про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування №01/07/21-4 від 01.09.2021, а позивач прийняв надані послуги. Вартість послуг за період, вказаний в п.1 цього акту, становить 100000,00 грн, що складається з послуг, вказаних в додатку №1 до договору про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування № 07/21-4 від 01.09.2021.

Відповідач виставив позивачу рахунок № 30/09-1ФАХ від 30.09.2021 на оплату вищевказаних послуг за період з 01.09.2021 по 30.09.2021 на суму 100 000,00 грн.

Платіжним дорученням №5446 від 08.02.2022 позивач перерахував відповідачу кошти в сумі 100000,00 грн з призначенням платежу: оплата за послуги згідно рах. №30/09-1ФАХ від 30.09.2021.

З огляду на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що кошти в сумі 100 000,00 грн, що були перераховані відповідачу згідно з платіжним дорученням № 5446 від 08.02.2022, є оплатою за надані відповідачем послуги відповідно до договору про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування № 07/21-4 від 01.09.2021.

Таким чином, договірний характер правовідносин, що існували між сторонами і на підставі яких здійснювалась сплата спірних коштів, виключає можливість застосування до них положень ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Доводи позивача з приводу того, що договір №01/07/21-4 про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування від 01.09.2021 укладений позивачем з перевищенням повноважень, у зв`язку із чим він підлягає визнанню недійсним, суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження визнання судом недійсним договору №01/07/21-4 про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування від 01.09.2021.

При цьому, з огляду на розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що вимоги про визнання вищевказаного правочину недійсним не є предметом розгляду у даній справі, приписи ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд не надає оцінки договору №01/07/21-4 про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності та керування від 01.09.2021 на предмет його відповідності вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд відмовляє у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит - Авто" до фізичної особи - підприємця Тарасюка Андрія Дем`яновича про стягнення 100000,00 грн.

Також суд відмовляє у стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки зазначені вимоги є похідними і відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховуються лише у разі прострочення виконання грошового зобов`язання.

При розподілі судових витрат суд враховує наступне.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідач у відзиві на позов повідомив про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу та просив вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленого у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

Як вбачається із наданих доказів, 28 грудня 2022 року між Адвокатським бюро "Куркевича О.В." (далі - бюро) та фізичною - особою підприємцем Тарасюком А.Д. (далі - клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 12-22/075 (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо: представництва інтересів клієнта при розгляді справи № 924/910/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто" до фізичної особи - підприємця Тарасюка Андрія Дем`яновича м. Хмельницький про стягнення коштів.

За умовами п. 3.1 договору розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу є фіксованим та визначається сторонами актом приймання-передачі наданої правової допомоги згідно договору. Розмір гонорару розраховується залежно від обсягу виконаних робіт. Акт приймання - передачі наданої правової допомоги згідно договору набирає чинності з дня його підписання сторонами, або протягом 3-х днів з дня його отримання клієнтом.

Відповідно до п. 5.1 договору правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання - передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).

Пунктом 5.2 договору визначено, що бюро надає клієнту акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені бюро понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце).

Цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього (п.4.1 договору).

Дія договору припиняється через один рік з дня його укладення (п. 4.2 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.

Між сторонами 06 лютого 2023 року підписано акт приймання - передачі наданої правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 12-22/075 від 28.12.2022, в якому визначено, що бюро надало, а клієнт прийняв наступні послуги:

- ознайомлення з матеріалами позовної заяви у справі № 924/910/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто" до фізичної особи - підприємця Тарасюка Андрія Дем`яновича, витрачений час 2 год.;

- витребування та підготовка доказів по справі. Дослідження судової практики в аналогічних спорах. Підготовка та подання відзиву на позовну заяву, витрачений час 5 год.;

- ознайомлення з матеріалами клопотань позивача про залучення третьої особи. Підготовка та подання додаткових пояснень по справі, витрачений час 3 год.;

- участь в судовому засіданні 09.01.2023, витрачений час 1 год.;

- участь в судовому засіданні 23.01.2023, витрачений час 1 год.;

- підготовка та подання доказів надання професійної правової допомоги та клопотання про розподіл судових витрат, витрачений час 2 год.;

- участь в судовому засіданні 07.02.2023, витрачений час 1 год.

Загальна вартість послуг складає 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Суд приймає до уваги, що відзив на позовну заяву від 29.12.2022, додаткові пояснення по справі від 05.01.2023, заперечення по справі від 17.01.2023 та клопотання про долучення доказів від 06.02.2023 підписані адвокатом Куркевичем О.В. Вказаний представник приймав участь в судових засіданнях 09.01.2023, 23.01.2023 та 07.02.2023.

Також надання адвокатом Куркевичем О.В. професійної правничої допомоги фізичній особі - підприємцю Тарасюку А.Д. у Господарському суді Хмельницької області при розгляді справи №924/910/22 підтверджується ордером серія ВХ №1029648 від 05.01.2023.

Таким чином, відповідач згідно з вимогами ст. 74 ГПК України довів надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №924/910/22 у Господарському суді Хмельницької області.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №922/743/20, від 24.11.2020 у справі №911/4242/15.

В той же час відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд в тому числі і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови від 28.04.2021 у справі №902/1051/19 та від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного вище та враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, беручи до уваги доведеність відповідачем відповідно до вимог ст. 74 ГПК України надання йому послуг професійної правничої допомоги, суд дійшов висновку, що відповідач обґрунтовано заявив до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу (гонорар) в розмірі 15000,00 грн.

Згідно з ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача, у зв`язку із відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит - Авто" про зупинення розгляду справи від 07.02.2023.

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит - Авто" м.Хмельницький до фізичної особи - підприємця Тарасюка Андрія Дем`яновича м. Хмельницький про стягнення 125 721,00 грн відмовити.

Заяву фізичної особи - підприємця Тарасюка Андрія Дем`яновича про розподіл судових витрат задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит - Авто" (м.Хмельницький, Проспект Миру, буд. 101/2, код 35092210) на користь фізичної особи - підприємця Тарасюка Андрія Дем`яновича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 13.02.2023.

Суддя Л.О. Субботіна

Виготовлено у 5 примірниках:

1 - до справи,

2- позивачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_3

3- представнику позивача Гвоздьовій Д.М. на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

4 - відповідачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

5 - представнику відповідача Куркевичу О.В. на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_4