УХВАЛА

13 лютого 2023 року

м. Київ

cправа № 916/3560/20

Суддя Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду Мачульський Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія "Геліос?

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 та рішення Господарського суду Одеської області від 04.10.2022

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія "Геліос?

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморська-транспортна-компанія";

2. Публічного акціонерного товариства ?Чорноморська транспортна компанія?;

3. Товариства з обмеженою відповідальністю ?Компанія Дасті?;

4. Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чужовської Наталії Юріївни;

5. Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяни Анатоліївни,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства ?Імексбанк? в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю ?Трансбудтехнології?,

про визнання права іпотеки за іпотечним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання недійсними договорів та скасування рішень реєстраторів,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2023 (згідно з протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису) Товариство з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія "Геліос? звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 (повний текст постанови складено 22.12.2022) та рішення Господарського суду Одеської області від 04.10.2022 разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що її подано з порушенням статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із положеннями частин другої та п`ятої статті 292 та статті 174 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги. Якщо ухвала про залишення заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті під час подання позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Предметом позову у дані справі є 6 немайнових вимог (визнання права іпотеки за іпотечним договором; скасування рішення від 25.09.2014 про припинення іпотеки; визнання недійсним договору купівлі-продажу; скасування рішення від 04.12.2015 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; визнання недійсним договору іпотеки; скасування рішення (індексний номер): 27472904 від 24.12.2015 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень) та 1 майнова вимога - у рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №87/13 від 19.11.2013, а саме заборгованості за кредитом у сумі 163 664 901,62 грн, яка підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 18.05.2015 по справі №916/878/15-г, звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія "Геліос? на предмет іпотеки за Іпотечним договором з майновим поручителем, а саме на: нежитлові будівлі автостанції, що складаються з: будівлі автостанції літ. ?А?; будівлі магазинів літ. ?Б?, загальною площею 22 283,1 м2, основною площею 2007,0 м2, та знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, буд. 5 (п`ять), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Справа неодноразово розглядалася господарськими судами і рішенням Господарського суду Одеської області від 04.10.2022, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2022, у позові відмовлено в повному обсязі; судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія "Геліос?.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія "Геліос? просить судові рішення скасувати частково з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, проте не зазначає, в якій саме частині позовних вимог Верховний Суд повинен скасувати судові рішення.

Із касаційної скарги не вбачається в якій частині оскаржено судові рішення, таким чином судовий збір підлягає сплаті із усіх позовних вимог.

Згідно з приписами підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте скаржником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору в установлених порядку і розмірі.

Частиною першою статті 43 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Із положень пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України вбачається, що правильність обрахування розміру та сплати судового збору покладається на скаржника, а із положень частини 2 статті 292 цього Кодексу вбачається, що суд касаційної інстанції має здійснювати перевірку, зокрема, правильності обрахування розміру та сплати судового збору такою особою.

При цьому слід зазначити, ураховуючи те, що справа не зареєстрована в підсистемі (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд", а касаційну скаргу подано безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у суді касаційної інстанції матеріали справи №916/3560/20 відсутні, що обмежувало суду касаційної інстанції можливості із перевірки правильності обрахування розміру та сплати судового збору із такої касаційної скарги, відтак судовий збір вираховується на підставі визначеного апеляційним судом.

Як з`ясовано Судом, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень за подання апеляційної скарги у травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія "Геліос? сплатило судовий збір у сумі 503 391,75 грн проте ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі статті 260 ГПК України та встановлено позивачу строк - протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, шляхом подання до суду доказів доплати судового збору у розмірі 30 000,00 грн, оскільки судовий збір, за підрахунком суду апеляційної інстанції, становить 533 391,75 грн: 6 немайнових вимог (6х2102,00 грн) та одна майнова (22 865 500,00 грн х 1,5%).

Разом з тим, як убачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", за подання касаційної скарги у вересні 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю ?"Фінансова компанія "Геліос? сплатило судовий збір у розмірі 711 189,00 грн.

З огляду на викладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги у даній справі складає 711 189,00 грн.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги, скаржнику необхідно надати до Суду докази сплати судового збору у розмірі 711 189,00 грн, на реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

- код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

- код банку отримувача (МФО): 899998

- рахунок отримувача: UA0026007

- код класифікації доходів бюджету: 22030102 ?Судовий збір (Верховний Суд, 055?).

Крім того, за змістом статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Водночас, як убачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не надано доказів надіслання копії касаційної скарги з додатками іншим учасникам справи.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху зазначаються недоліки такої скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

З огляду на викладене, касаційна скарга скаржника визнається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія "Геліос? залишити без руху до 13.03.2023.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія "Геліос? строк усунення недоліків касаційної скарги протягом трьох днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія "Геліос? надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Г.М. Мачульський