ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023м. ДніпроСправа № 904/4874/22
За позовом Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", м. Київ

до ОСОБА_1 , м. Дніпро

про стягнення боргу за кредитним договором

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Моніної Ольги Іванівни заборгованість за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" №716544542 від 13.01.2022 станом на 09.12.2022 у розмірі 76500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС" №716544542 від 13.01.2022 в частині своєчасного повернення кредитних коштів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2023 замінено відповідача у справі №904/4874/22 фізичну особу-підприємця Моніну Ольгу Іванівну на правонаступника фізичну особу ОСОБА_1.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Поштове відправлення з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі, в якій запропоновано відповідачеві подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, та копією ухвали про заміну відповідача правонаступником, направлені за його місцезнаходженням, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та підтвердженим листом відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 07.02.2022, повернулося на адресу суду, як невручене.

Суд звертає увагу, що адреса, підтверджена відділом формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, лише відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію від суду, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

Суд також намагався повідомити відповідача про перебування справи на розгляді суду телефонограмою, проте за відомими суду номерами телефону відповідача це не вдалося.

Також судом направлено направлено сканкопію ухвал суду про відкриття провадження у справі та про заміну відповідача правонаступником на адресу електронної пошти ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зазначена позичальником у кредитному договорі. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2022 у справі №904/9586/21 належним повідомленням сторони в електронній формі вважається направлення листа на електронну адресу, вказану сторонами у договорі.

Крім того, суд звертає увагу, що до позовної заяви додані докази направлення позивачем відповідачу копії позовної заяви з додатками, що також свідчить про належне повідомлення відповідача (обізнаність відповідача про подання позивачем позову до суду) (правова позиція викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 у справі №910/1384/21).

Суд наголошує на тому, що ухвала суду надсилалася відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наявність провадження з розгляду даної справи у суді.

Господарський суд прийшов до висновку, що незнаходження відповідача за його адресою реєстрації, що має наслідком неотримання кореспонденції суду про повідомлення щодо часу та місця розгляду даної справи, не може прийматися до уваги судом, оскільки свідчить, що неотримання ухвал суду відповідачем відбулося саме з його вини. Відповідач, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен був докласти зусиль про отримання поштових відправлень за цією адресою. Крім того, неотримання ухвал суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2022, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення кредитного договору, погоджений кредитний ліміт, графік погашення заборгованості та сплати відсотків, комісії, факт видачі кредиту, строк користування кредитом, наявність прострочень повернення кредитних коштів.

Так, судом встановлено, що 08.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" із заявою про формування/блокування/поновлення/скасування кваліфікованого сертифікату електронного підпису (а.с.20).

30.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" із заявою про приєднання до договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів (18-19).

11.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" із заявою про приєднання до договору про надання кваліфікованих електронних довірчих послуг (а.с.17).

13.01.2022 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (банк, кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Моніною Ольгою Іванівною (клієнт, позичальник) укладено кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" №716544542, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та Типовими умовами, зокрема (але не виключно), відповідно до наступного:

- сума кредиту - 70000,00 грн.;

- строк кредитування 13 січня 2024 року включно;

- тариф комісійної винагороди - 1,5% за один місяць користування кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до п. 6.3.2 Типових умов, та сплачується щомісячно згідно Графіку платежів, наведеного в п.1.4 договору;

- процентна ставка за користування кредитом 0,00001% річних, процентна ставка нараховується відповідно до п.6.2 Типових умов та сплачується згідно Графіку платежів, наведеного в п.1.4 договору;

- процентна ставка на прострочену суму кредиту 0,00001% річних, процентна ставка нараховується та сплачується відповідно до п.6.2 Типових умов;

- цільове використання кредиту на придбання основних засобів та/або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника, на здійснення яких позичальник має право відповідно до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та договором, а також на сплату комісійної винагороди, передбаченої п. 1.1.4.1 договору (у разі наявності такої комісійної винагороди) в сумі, що визначається згідно п. 1.1.4.1 договору.

Згідно з п. 1.4 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в графіку платежів, а саме 13 числа кожного місяця починаючи з 13.02.2022 по 13.01.2024 по 3966,59 грн., а в останній місяць 3966,59 грн. - платежу за кредитом, з яких 2916,67 грн. - платіж за основною сумою кредиту та 1050,00 грн. - комісійна винагорода.

Цей договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами, умови договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (п.5.1 кредитного договору).

Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що у всіх випадках, не передбачених договором, сторони керуються положеннями Типових умов та законодавством. В разі наявності будь-яких протиріч та/або невідповідностей між Типовими умовами та положеннями договору, такі положення договору мають пріоритет.

У пункті 5.3 кредитного договору сторони домовились, що договір укладається сторонами в формі електронного документа за допомогою Системи "ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ". Договір є оригіналом електронного документу після його підписання сторонами шляхом накладення КЕП Уповноваженого представника Банку та КЕП/ УЕП позичальника (тип підпису - на розсуд позичальника).

Договір набуває чинності з моменту його підписання Банком та позичальником шляхом накладення КЕП/УЕП позичальника (тип підпису - на розсуд позичальника) та КЕП Уповноваженого представника Банку (з моменту накладення останнього електронного підпису) та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно договору в повному обсязі (п. 5.4 кредитного договору).

Відповідно до п. 5.5 кредитного договору до підписання договору позичальник ознайомився з Типовими умовами завантаживши їх за посиланням, що доступне під час укладення договору в Кабінеті Digital, сторони домовились, що розміщення Типових умов за посиланням в Кабінеті Digital є належним способом надання Типових умов позичальнику. Датою надання Типових умов позичальнику та датою приєднання позичальника до Типових умов є дата підписання договору позичальником. Після підписання договору зі свого боку Банк направляє позичальнику підписаний обома сторонами договір на адресу електронної пошти позичальника, зазначену в реквізитах договору.

Позичальник підписанням договору підтверджує свою згоду на отримання на зазначену в розділі "Реквізити та підписи Сторін" договору адресу електронної пошти позичальника підписаного сторонами договору, а також будь-яких інших документів та інформації, пов`язаних з виконанням та/або обслуговуванням договору (п. 5.6 кредитного договору).

Матеріалами справи підтверджується, що 13.01.2022 Банк перерахував на розрахунковий рахунок Фізичної особи - підприємця Моніної Ольги Іванівни 70000,00 грн. (а.с.11-13).

Позивач зазначає, що відповідач порушив умови кредитного договору, не здійснивши у повному обсязі за весь час користування платежі кожного місяця починаючи з дати укладення договору та по теперішній час.

Згідно з п. 4.1 Типових умов кожна з перелічених нижче подій повинна тлумачитись як Несприятлива подія: (1) Несплата позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з договором/ Типовими умовами, у передбачений ними строк, та/або невиконання або неналежне виконання позичальник тощо.

Відповідно до п. 4.2 Типових умов у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події, Банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 1.1.3, п.1.4 договору, п.5.1.1 Типових умов, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь Банку згідно з договором, в строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги.

26.10.2022 позивач направив відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором. Банк зазначає, що набув права на захист своїх порушених прав в судовому порядку та право на дострокове стягнення всієї суми заборгованості.

Позивач зазначає, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 716544542 від 13.01.2022 станом на 09.12.2022 (включно) складає 76 500,00 грн., а саме: заборгованість за простроченою сумою кредиту - 14 530,30 грн.; заборгованість за строковою сумою кредиту - 52 553,03 грн.; заборгованість зі сплати комісії (прострочена) - 9 416,67 грн.

Вказане і стало причиною виникнення спору.

Відносини, що виникли між сторонами у справі, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як зазначено вище, 26.10.2022 позивачем направлено відповідачеві вимогу про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором. Банк зазначає, що набув права на захист своїх порушених прав в судовому порядку та право на дострокове стягнення всієї суми заборгованості.

Із розрахунку позивача вбачається, що відповідач лише один раз (13.02.2022) здійснив фактичне погашення за тілом кредиту у розмірі 2916,67 грн. та здійснив часткове погашення комісії двома платежами - 13.02.2022 на суму 1050,00 грн. та 01.04.2022 на суму 33,33 грн. У подальшому оплати за кредитним договором не відбувалися.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Доказів оплати заборгованості за простроченою сумою кредиту у розмірі 14 530,30 грн.; заборгованості за строковою сумою кредиту у розмірі 52 553,03 грн. та заборгованості зі сплати комісії у розмірі 9 416,67 грн. відповідач не надав, доказів наведених в обґрунтування позову не спростував.

За викладеного надані позивачем докази в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем у загальному розмірі 76500,00 грн., враховуючи відсутність заперечень відповідача та доказів такої оплати, є більш вірогідними.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, а також вимоги ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п. 4.2 Типових умов), суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення кредитних коштів.

Комісійна винагорода передбачена п.1.1.4.3 кредитного договору, з урахуванням якого комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до п. 6.3.2 Типових умов, та сплачується щомісячно згідно Графіку платежів, наведеного в п.1.4 договору.

Відповідач не надав контррозрахунку нарахованої комісійної винагороди.

Беручи до уваги, що матеріали справи містять докази отримання відповідачем кредитних коштів від позивача, право позивача вимагати дострокового повернення кредитних коштів у зв`язку з порушенням умов кредитного договору, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 76500,00 грн., з яких 14530,30 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 52553,03 грн. - строкова заборгованість за кредитом та 9416,67 грн. - прострочена комісія.

Суд звертає увагу, що 06.04.2022 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Моніної Ольги Іванівни за її рішенням, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Проте, скільки позовні вимоги позивач обґрунтовує обставинами порушення відповідачем умов кредитного договору від 13.01.2022 укладеного ще за наявності у відповідача статусу підприємця, а на цей час в державному реєстрі здійснено реєстрацію припинення підприємницької діяльності відповідача, суд, враховуючи, що за вищенаведеними нормами права зобов`язання фізичної особи-підприємця за господарськими договорами із втратою такого статусу не припиняються, а суб`єктний склад учасників та зміст правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились підлягають розгляду в порядку господарського судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ідентифікаційний код 14282829) заборгованість у розмірі 76500,00 грн. (сімдесят шість тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.02.2023.

Суддя О.М. Крижний