ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/846/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури Олійник І.С., без участі представників сторін, в приміщенні суду в м. Черкаси розглянувши справу за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Монастирищенської міської ради до Фізичної особи - підприємця Подолянюка Олександра Івановича про стягнення 36329 грн. 58 коп., розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Уманської окружної прокуратури звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Монастирищенської міської ради (далі - позивач) до Фізичної особи - підприємця Подолянюка Олександра Івановича (далі - відповідач), в якому просив суд:

стягнути, на підставі договору від 11.09.2007 року оренди земельної ділянки під водоймою площею 9,2099 га, зареєстрованого у Монастирищенському районному відділі ЧРФ центру ДЗК 11.09.2007 року за № 21 (зі змінами), заборгованість з орендної плати у розмірі 36329 грн. 58 коп.;

розірвати договір від 11.09.2007 року оренди земельної ділянки під водоймою площею 9,2099 га, укладений між Копіюватською сільською радою та приватним підприємцем Подолянюком Олександром Івановичем , зареєстрований у Монастирищенському районному відділі ЧРФ центру ДЗК 11.09.2007 року за № 21 (зі змінами);

зобов`язати Фізичну особу - підприємця Подолянюка Олександра Івановича повернути Монастирищенській міській раді земельну ділянку під водоймою площею 9.2099 га, що розташована на території Монастирищенської міської територіальної громади Уманського району Черкаської області;

відшкодувати судові витрати.

Позов мотивований тим, що з січня 2017 року відповідач - Фізична особа-підприємець Подолянюк О.І. не виконує в повній мірі зобов`язання перед бюджетом Копіюватської сільської ради, а в подальшому з 04.12.2020 року перед бюджетом Монастирищенької міської ради щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою під водоймою площею 9,2099 га, розташованої на території Монастирищенської міської територіальної громади Уманського району Черкаської області, за договором оренди земельної ділянки під водоймою від 11.09.2007 року, з урахуванням внесених до нього змін, у розмірі 36329 грн. 58 коп. Спірна заборгованість нарахована в межах строку позовної давності, заявлені вимоги про розірвання спірного договору та повернення земельної ділянки є похідними.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 01.09.2022року, 29.09.2022 року, 10.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/846/22 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке в подальшому відкладено на 30.11.2022 року.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, 18.10.2022 року подав суду заяву (вх. № 12005/22, а.с. 32), в якій ставив під сумнів наявність і розмір заявленого до стягнення боргу, та, відповідно, підставність інших позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.11.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.01.2023 року. У це судове засідання позивач і відповідач явку представників не забезпечили, представник позивача подав суду 04.11.2022 року клопотання (вх. № 12834/22, а.с. 85), в якому підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі за наявними у справі доказами і зв`язку з неможливістю його участі в судовому засіданні.

Відповідач причини неявки не повідомив, ухвали суду від 01.09.2022, 29.09.2022, 10.11.2022, 30.11.2022 року, адресовані йому у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, особисто вручені відповідачу відповідно до поштових повідомлень про вручення цих поштових відправлень та даних відстеження поштових відправлень із сайту Укрпошти (а.с. 75, 94, 100).

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників позивача та відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.01.2023 року прокурор позов з підстав і у розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд позов задовольнити повністю.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення прокурора, наявні в справі заяви по суті справи, письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

11.09.2007 між Копіюватською сільською радою в особі сільського голови Курія Василя Васильовича, як орендодавцем, та відповідачем - Приватним підприємцем Подолянюком Олександром Івановичем , як орендарем, укладено договір оренди водойми (далі - Договір, а.с. 25-26), за умовами п. 1 якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку під водоймою для комерційного використання (риборозведення), яка знаходиться на території с. Копіювата Монастирищенського (Уманського) району Черкаської області.

В Договорі його сторонами погоджено всі істотні умови, зокрема такі:

п. 2 - в оренду передається земельна ділянка під водоймою загальною площею 9,2099 га;

п. 5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки водного фонду становить 500431,88 грн.;

п. 8 - договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років. Після закінчення терміну договору орендар має переважне право поновлення його на новий термін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

п. 9 - орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 250 грн. за 1 га. Річна орендна плата за 2007 рік становить 2302,47 грн., а починаючи з 01.01.2008 року - за встановленими відсотками земельного податку нормативної грошової оцінки водного фонду, затвердженого сесією сільської ради;

п. 10 - обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

п. 11 - орендна плата вноситься щомісячно в рівних долях;

п. 13 - визначено підстави перегляду розміру орендної плати;

п. 24 - орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен був здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору;

п. 28 - орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати;

п. 38 - дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною зобов`язань, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом;

п. 39 - умовами розірвання договору в односторонньому порядку є систематична несплата орендної плати, використання не за цільовим призначенням;

п. 41 - за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Договір зареєстровано 11.09.2007 року у Монастирищенському районному відділі ЧРФ центру ДЗК за № 21 (а.с. 32-34).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.01.2017 року у справі № 925/1635/16, задоволено позов Керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Копіюватської сільської ради, внесено зміни до укладеного між Копіюватською сільською радою та Приватним підприємцем Подолянюком О. І. договору, викладено в наступній редакції пункт 5 Договору: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно довідки відділу Держгеокадастру у Монастирищенському районі Черкаської області становить 1635678,24 грн"; пункт 9 Договору: "річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки, що становить 49070,35 грн.". Рішення набрало законної сили 24.02.2017 року.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили (правовий висновок колегії суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду в ухвалі від 26.03.2019 року у справі № 910/13862/15).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мана щодо належності земельної ділянки площею 9,2099 га кадастровий номер :02:001:0634, що розташована в с/раді Копіюватська Монастирищенського району Черкаської області з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, землі водного фонду Подолянюку О.І. № 298047438 від 04.02.2022 року (а.с. 46-48) вбачається, що в актуальній інформації про державну реєстрацію іншого речового права наявний запис № 21722014 про реєстрацію 01.08.2017 року права оренди водойми за договором від 11.09.2007 року та рішення Господарського суду Черкаської області № 925/1635/16 від 26.01.2017 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36467934.

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року № 728-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Черкаської області», Монастирищенською міською радою 04.12.2020 року прийнято рішення №1-25/VIIІ від «Про реорганізацію Копіюватської сільської ради шляхом приєднання до Монастирищенської міської ради та реорганізацію виконавчого комітету Копіюватської сільської ради шляхом приєднання до виконавчого комітету Монастирищенської міської ради» (а.с. 49), п.п.1, 2 якого вирішено зокрема реорганізувати юридичну особу - Копіюватську сільську раду (), розташовану за адресою: вул. Центральна, 2, с. Копіювата, Монастирищенський район, Черкаська обл., 19140, шляхом приєднання до Монастирищенської міської ради (), розташовану за адресою: вул. Соборна, 117, М. Монастирище, Монастирищенський район, Черкаська обл., 19101. Монастирищенську міську раду вваж ат правонаступником активів і пасивів всіх майнових прав та обов`язків Копіюватської сільської ради.

Таким чином, з 04.12.2020 Монастирищенська міська рада є правонаступником Копіюватської сільської ради у сферах діяльності, а сільська рада втратила повноваження органу місцевого самоврядування, оскільки таке повноваження перейшло до Монастирищенської міської ради.

21.02.2022 року з метою перевірки отриманої інформації щодо боргу по оренді землі у Подолянюка О.І. та періоду її виникнення, Уманською окружною прокуратурою направлено відповідний запит № 53/2-59ВИХ-22 до ЦОП Уманської ДПІ ГУ ДПС у Черкаській області (а.с. 51).

28.03.2022 року Головне управління ДПС у Черкаській області листом № 1510/5/23-00-24-05-04 повідомило, що станом на 28.03.2022 року наявний борг по орендній платі за землю у сумі 218221 грн. 53 коп. (а.с. 53-54).

04.04.2022 року Монастирищенським відділом Уманської окружної прокуратури направлено лист позивачу № 53/2-86ВИХ-22 з метою встановлення підстав для вжиття заходів реагування щодо заборгованості відповідача по орендній платі та просив надати відповідні документи, розрахунки за період 2017-2022 років (а.с. 55).

Позивач листом № 03-01-14/1230 від 15.04.2022 року (а.с. 57) повідомив прокурора про заборгованість відповідача у розмірі 220531 грн. 37 коп. відповідно до листа Головного управління ДПС у Черкаській області листом № 1721/5/23-00-59-06 від 11.04.2022 року в якому вказано, що відповідач - ФОП Подолянюк О.І. використовує земельну ділянку під водоймою загальною площею 9,2099 га, що знаходиться в адмінмежах с. Копіювата відповідно до зареєстрованого договору № 21 від 11.09.2007 року, за період з 2017-2022 років частково сплачувалась орендна плата, станом на 08.04.2022 року податковий борг по орендній платі за землю становить 220531 грн. 37 коп. (а.с. 58).

За розрахунками позивача (а.с. 61-63) відповідач за період з січня 2017 року по червень 2022 року здійснює лише часткову оплату орендної плати за земельну ділянку водного фонду площею 9,2099 га, внаслідок чого за вказаний період в останнього виникла заборгованість в сумі 75524 грн. 33 коп.

Прокурор вказав, що умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди визначаються у договорі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом. За користування водним об`єктом орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за водний об`єкт та орендну плату за земельну ділянку під таким водним об`єктом. За розрахунком прокурора, борг відповідача заявлений в межах строку позовної давності за період з вересня 2019 року по червень 2022 року з орендної плати за договором оренди водойми від 11.09.2007 року з урахуванням внесених до нього змін, становить 36329 грн. 58 коп., що свідчить про систематичну несплату останнім орендної плати за користування земельною ділянкою за договором, що є порушенням п. п. 9-11, 38 Договору, ч. 1 ст. 24 та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ч. 2 ст. 651 ЦК України та є підставою для припинення договору шляхом його розірвання за рішенням суду та зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку під водоймою площею 9,2099 га, що розташована на території Монастирищенської міської територіальної громади Уманського району Черкаської області.

Спірні правовідносини сторін виникли із договору оренди водойми від 11.09.2007 року, укладеного між Копіюватською сількою радою та відповідачем, з урахуванням внесених до нього змін рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.01.2017 року у справі № 925/1635/16. Вимоги прокурора і позивача витікають із прав і обов`язків сторін за цим договором.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до зобов`язань найму (оренди) земельної ділянки, загальні положення про найм (оренду) визначені параграфом 1 глави 58, про найм (оренду) земельної ділянки, як окремий вид зобов`язань, параграфом 3 глави 58 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Земельного, Водного і Податкового кодексів України, Закону України «Про оренду землі», які з урахуванням предмету спору, є спеціальними нормативними актами.

Згідно з ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом, що регулює відносини, пов`язані з орендою землі, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 59 ЗК України, громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, (водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення Науково-дослідних робіт тощо.

Водним кодексом України (у відповідній редакції) визначено, що:

до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами. У користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб можуть надаватися водосховища, ставки, озера та замкнені природні водойми (ст. 4);

у користування на умовах оренди водні об`єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях. Передача орендарем права на оренду водного об`єкта (чи його частини) іншим суб`єктам господарювання забороняється. Умови, строки і збір за оренду водних об`єктів (їх частин) визначаються в договорі оренди за згодою сторін. Користування водними об`єктами (їх частинами) на умовах оренди здійснюється відповідно до вимог водного законодавства і регулюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України (ст. 51 в редакції 20.06.2007 року).

Законом України «Про оренду землі» встановлено, що:

договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13);

істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч. 1, ч. 2 ст. 21);

договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч. 1, ч. 2 ст. 31);

на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (ч. 1 ст. 32);

спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку (ст. 35).

Статтею 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі № 916/5073/15 (пункти 5.21, 5.22).

Відповідно до ст.ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладені обставини справи суд вбачає, що 11.09.2007 року Копіюватською сільською радою, як орендодавцем, та відповідачем - Приватним підприємцем Подолянюком О.І. , як орендарем, укладено договір оренди водойми, у якому сторони погодили його предмет, розмір орендної плати за землю, інші істотні умови та відповідальності за порушення своїх зобов`язань. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.01.2017 року у справі № 925/1635/16 внесено зміни до договору оренди водойми від 11.09.2007 року: визначено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки -1635678,24 грн., встановлено річну орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки, що становить 49070,35 грн.

Прокурор звернувся з даним позовом до суду в інтересах Монастирищенської міської ради, як правонаступника Копіюватської сільської ради в тому числі і за договором оренди водойми від 11.09.2007 року, що є належним позивачем у даній справі, у зв`язку з несплатою відповідачем позивачу орендної плати за землю під водоймою в межах строку позовної давності за період з вересня 2019 року по червень 2022 року у встановлені Договором порядком і строком, у зв`язку з чим утворилась заборгованість 36329 грн. 58 коп., вимога про стягнення якої є предметом спору у справі, що розглядається.

Відповідач не надав суду доказів сплати спірної заборгованості за користування землею під водоймою на підставі договору оренди водойми від 11.09.2007 року за заявлений у позові період - з вересня 2019 року по червень 2022 року.

Наявність і розмір спірної заборгованості з орендної плати за землю в сумі 36329 грн. 58 коп. прокурором, позивачем підтверджені належними, достатніми і допустимими доказами, їх вимога відповідачем не спростована, тому позов в цій частині суд визнає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Пунктами 38, 39. Договору сторони обумовили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною зобов`язань, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом; умовами розірвання договору в односторонньому порядку є систематична несплата орендної плати, використання не за цільовим призначенням.

Відповідно до п. « ґ» ст. 141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є: використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є: систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 ст. 782 ЦК України визначено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Таким чином, обґрунтовуючи позов, прокурор визначив підставою розірвання договору систематичну несплату відповідачем орендної плати, та використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Пунктом 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Згідно з п. 19-3.1.3. Податкового кодексу України, державні податкові інспекції формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи.

Головне управління ДПС у Черкаській області листами № 1510/5/23-00-24-05-04 від 28.03.2022 року, № 1721/5/23-00-59-06 від 11.04.2022 року підтвердили використання відповідачем ФОП Подолянюк О.І. земельної ділянку під водоймою загальною площею 9,2099 га, що знаходиться в адмінмежах с. Копіювата відповідно до зареєстрованого договору № 21 від 11.09.2007 року, за період з 2017-2022 років, часткові сплати орендна плата, та наявність податкового боргу по орендній платі за землю.

Обчислення розміру орендної плати, визначеного договором, відповідно до пункту 10 спірного правочину здійснюється з урахуванням індексації.

Судом враховано часткове проведення відповідачем оплат орендної плати за землю, разом з тим вони мали систематичний характер недоплати встановленого Договором розміру - 4498 грн. 10 коп. в місяць, який визначено рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.01.2017 року у справі № 925/1635/16.

Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.10.2019 року у справі № 293/1011/16-ц.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (судом враховано позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладену у постанові від 02.05.2018 року у справі № 925/549/17).

Згідно з п. 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Враховуючи вище викладене, систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою під водоймою за договором оренди водойми від 11.09.2007 року підтверджується матеріалами справи, відповідачем належними доказами не спростовано, тому вимога про розірвання договору оренди водойми від 11.09.2007 року, укладеного між Копіюватською сільською радою та Приватним підприємцем Подолянюком О.І. , є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розірвання вказаного договору свідчить про відсутність правових підстав для займання відповідачем орендованою земельною ділянкою під водоймою та про його обов`язок її повернення на користь позивача.

Згідно з ч.1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Таким чином, вимога прокурора про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку від водоймою позивачу також є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне щодо належності звернення заступника керівника Уманської окружної прокуратури до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Враховуючи положення Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 то захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Системне тлумачення абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду у і від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц ).

Згідно частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що Монастирищенський відділ Уманської окружної прокуратури, Уманська окружна прокуратура зверталися до позивача Монастирищенсьої міської ради з листами № 53/2-86ВИХ-22 від 04.04.2022 року, № 53/2-176ВИХ-22 від 08.06.2022 року, № 53/2-260ВИХ-22 від 11.08.2022 року, № 53/2-281ВИХ-22 від 22.08.2022 року, в яких повідомлено про факт недотримання відповідачем істотних умов договору оренди водойми від 11.09.2007 року та підстави для вжиття заходів щодо розірвання зазначеного договору та стягнення боргу, запропоновано міській раді звернутися самостійно до суду з метою відновлення інтересів або вказати причини, які перешкоджають у вказаному випадку, захисту цих інтересів.

Позивач в листах № 03-01-14/1230 від 15.04.2022 року, №03-01-31/2339 від 21.06.2022 року, № 03-01-31/3288 від 17.08.2022 року повідомив Уманську окружну прокуратуру підтвердив на явність заборгованості відповідача - ФОП Подолянюком О.І. за користування земельною ділянкою під водоймою загальною площею 9,2099 га, що знаходиться в адмінмежах с. Копіювата відповідно до зареєстрованого договору № 21 від 11.09.2007 року, за період з 2017-2022 років та відсутність вжитих заходів на стягнення орендної плати з відповідача, та звільнення вказаної земельної ділянки, не заперечили проти подання відповідного позову Уманською окружною прокуратурою.

Отже, враховуючи нездійснення позивачем заходів для звернення до суду з позовом стосовно захисту інтересів територіальної громади та держави, враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави і визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов висновку, що прокурор в даному випадку належним чином обґрунтував та довів підстави для представництва інтересів держави в суді.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства, суд позов визнає обґрунтованим і задовольняє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь Черкаської обласної прокуратури підлягають стягненню судовий збір у розмірі 7443 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Подолянюка Олександра Івановича , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Монастирищенської міської ради, , місцезнаходження: 19101, Черкаська обл., м. Монастирище, вул. Соборна, буд. 117 - 36329 грн. 58 коп. боргу з орендної плати.

Розірвати договір оренди водойми від 11.09.2007 року, укладений між Копіюватською сільською радою та Приватним підприємцем Подолянюком Олександром Івановичем , зареєстрований 11.09.2007 року у Монастирищенському районному відділі ЧРФ центру ДЗК за № 21 зі змінами, відповідно до якого в оренду була передана земельна ділянка під водоймою площею 9,2099 га;

Зобов`язати Фізичну особу - підприємця Подолянюка Олександра Івановича , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 повернути Монастирищенській міській раді, , місцезнаходження: 19101, Черкаська обл., м. Монастирище, вул. Соборна, буд. 117 земельну ділянку під водоймою площею 9.2099 га, що розташована на території Монастирищенської міської територіальної громади Уманського району Черкаської області.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Подолянюка Олександра Івановича , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Черкаської обласної прокуратури, , місцезнаходження: 18015, Черкаська область, м. Черкаси, бульв. Шевченка, буд. 286 - 7443 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.02.2023 року.

Суддя В.М. Грачов