ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2023 р. Справа№ 910/15612/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2021

у справі № 910/15612/21 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 84 404, 67 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 у справі №910/15612/21 позовні вимоги задоволено частково; вирішено стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» 82 364, 67 грн. та судовий збір у розмірі 2215, 14 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням від 14.01.2022 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 у справі № 910/15612/21 і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» (ТОВ «Рейл Лоджистікс», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (АТ «Українська залізниця», відповідач) про стягнення збитків у розмірі 84 404, 67 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням АТ «Українська залізниця» зобов`язань щодо збереження та забезпечення схоронності та цілісності вагонів після їх прийняття під перевезення, наслідком чого стало розобладнання (розукомплектування) вагонів, у зв`язку з чим ТОВ «Рейл Лоджистікс» понесло збитки у вигляді сплаченої орендної плати за час неможливості користування орендарем орендованими вагонами та у вигляді суми витрат на організацію проведення ремонтних робіт, які позивач і просить стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 у справі № 910/15612/21 позовні вимоги задоволено частково.

Суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог щодо відшкодування відповідачем збитків у вигляді витрат, понесених позивачем на організацію ремонту розкомплектованих (розобладнаних) вагонів у розмірі 79 964,67 грн з ПДВ, водночас, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків у вигляді сплаченої орендної плати за час неможливості користування орендованими вагонами в період їх перебування у ремонті суд задовольнив частково у розмірі 2 400,00 грн документально підтверджених збитків, понесених відповідачем на оплату орендної плати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що незважаючи на незаконність та необгрунтованість позовних вимог, суд першої інстанції неуважно дослідив матеріали справи та в порушення ст. ст.86, 236 Господарського процесуального кодексу України, ст.126 Статуту залізниць України, п. 22 Правил користування вагонами та контейнерами ухвалив незаконне рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно доводів апеляційної скарги:

- заявлені позивачем збитки, пов`язані з пошкодженням вагонів у вигляді орендної плати, винагород за організацію виконання ремонту вагонів, послуг з організації технічного обслуговування вагонів, зберігання вантажів, плати за користування коліями станції, маневрової роботи, подавання та забирання вагонів, зважування вагонів є необгрунтованими, суперечать вимогам ст. 126 Статуту залізниць України, п. 22 Правил користування вагонами та контейнерами та не підлягають відшкодуванню залізницею;

- обгрунтованими збитками за пошкодження вагонів, відповідно до вимог Статуту та Правил, є вартість втрачених частин спірних вагонів та плата за користування вагонами, однак позивачем не надано жодного первинного документу на підтвердження таких витрат, а саме:

вартість запасних частин має бути підтверджена будь-яким документом, який підтверджує придбання таких частин;

розмір плати за користування вагонами, відповідно до п. 3 Правил, має бути підтверджений відомістю плати за користування вагонами;

- такі документи позивачем не надані, а тому збитки позивача є недоведеними належними доказами та не підлягають задоволенню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 26.01.2022 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 26.01.2022 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15612/21 у зв`язку із надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 у справі №910/15612/21.

31.01.2022 матеріали справи №910/15612/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 02.02.2022, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці, апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 у справі №910/15612/21; розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 у справі №910/15612/21 повернуто скаржнику ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2022.

15.06.2022 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2022 у справі №910/15612/21.

Під час апеляційного провадження від позивача отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить апеляційну скаргу «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 по справі №910/15612/21 залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

У січні, лютому та квітні 2021 року на підставі залізничних накладних № 47136452, №44922532, №47874151 та №46912275 АТ «Українська залізниця» здійснювалось перевезення вагонів №55585780, №63375869, №63897128 та №58696972.

Вагони №63375869, №63897128 та №58696972 перебувають у користуванні позивача на підставі Договору № 2-29/09-17 оренди залізничного рухомого складу від 28.09.2017 (далі - Договір № 2-29/09-17), укладеного між ТОВ «Рейл Лоджистікс» (Орендар) та ТОВ «Рейл Інвестментс» (Орендодавець).

Вагон №55585780 перебуває у користуванні позивача на підставі Договору № 2/2018/4/4 оренди залізничного рухомого складу від 20.02.2018 (далі - Договір № 2/2018/4/4), укладеного між ТОВ «Спецвагон Транслізинг» (Орендодавець) та ТОВ «Рейл Лоджистікс».

Актами прийому-передачі вагонів в оренду № 02-НВ від 02.05.2020, № 04-НВ від 04.05.2020, № 68-НВ від 25.12.2020 до Договору оренди № 2-29/09-17 від 28.09.2017 підтверджено передачу вагонів №63375869, №63897128 та №58696972 в оренду позивача, що відповідає положенням пп. 2.1.1. п. 2.1. Договору № 2-29/09-17.

Вагон №55585780 (ПВ) передано в оренду позивачу згідно з Актом прийому-передачі вагонів 26-НВ від 23.05.2020 до Договору оренди №2/2018/4/4 від 20.02.2018.

Згідно пп. 3.1.2 п. 3.1. Договору №2-29/09-17, Орендодавець своїми силами та за власний рахунок проводить, зокрема, планові ремонти вагонів (капітальний та деповський), технічне обслуговування вагонів ТОв-2 з відчепленням від поїзда, необхідність з проведення яких виникла з причин, що засвідчуються Актом-рекламацією форми ВУ-41.

Умовами пп. 3.2.2. п. 3.2. Договору №2-29/09-17 передбачено, що орендар здійснює платежі Орендодавцю в розмірах і строки, визначені цим Договором.

Орендар своїми силами та за власний рахунок здійснює технічне обслуговування рухомого складу з відчіпленням його від поїзда і при підготовці під завантаження (ТОв-1, ТОв-2), а також несе всі витрати пов`язані з його організацією, за винятком поточних ремонтів, вказаних в п. 3.2.1. Договору, які відповідно до умов Договору здійснює Орендодавець (пп. 3.2.4. Договору № 2-29/09-17).

Відповідно до пп. 3.2.6. п. 3.2. Договору №2-29/09-17, Орендар самостійно несе витрати, пов`язані з використанням рухомого складу, в процесі його експлуатації.

Згідно з п. 4.2. Договору №2-29/09-17, орендна плата нараховується за кожну добу оренди рухомого складу. Загальна сума Договору складається з орендної плати за всі одиниці рухомого складу, які були передані в оренду відповідно до п. 1.1. цього Договору.

Розмір орендної плати узгоджується Сторонами в Додатках до даного Договору (п. 4.3. Договору № 2-29/09-17).

Позивачем на підтвердження здійснення оплат за Договором №2-29/09-17 від 28.09.2017 були надані платіжне доручення №12448 від 01.06.2021 на суму 3 000 000,00 грн (з призначенням платежу: оплата по договору № 2-29/09-17 від 28.09.2017 за оренду напіввагонів та обкотишовозів, в т.ч. ПДВ 500 000,00 грн) та платіжне доручення № 12476 від 02.06.2021 на суму 9 120,00 грн (з призначенням платежу: оплата по договору № 2-29/09-17 від 28.09.2017 за оренду вагонів (ХЦМВ) за квітень 2021 року, в т.ч. ПДВ 1 520,00 грн).

Згідно пп. 3.1.2 п. 3.1. Договору №2/2018/4/4, Орендодавець здійснює планові (деповські і капітальні) ремонти РС, а також поточні ремонти з відчіпленням від поїзду (ТОВ-1, ТОВ-2), необхідність яких виникла з причин, перелічених в даному підпункті.

Відповідно до пп. 3.2.7. п. 3.2. Договору №2/2018/4/4, Орендар самостійно несе витрати, пов`язані з використанням рухомого складу, в процесі його експлуатації.

Згідно з п. 4.1. Договору №2/2018/4/4, орендна плата нараховується за кожну добу оренди рухомого складу. Сума Договору в цілому складається з орендної плати за усі одиниці рухомого складу, які були передані в оренду відповідно до п. 1.1. цього Договору.

Вартість оренди одного вагону складається Сторонами у додатках до даного Договору (п. 4.2. Договору №2/2018/4/4).

Пунктом 4.4. Договору №2/2018/4/4 передбачено, що орендна плата розраховується виходячи з фактичного часу роботи кожного вагону впродовж звітного періоду за вирахуванням часу знаходження вагонів в планових видах ремонту, який підтверджується довідками форми ВУ-23, ВУ-36 (дати складання довідок вважаються днями орендного користування), виданих вагоноремонтними підприємствами, які здійснювали ремонт вагону.

Під час знаходження вагонів в поточних видах ремонту і слідування в/з них Орендар не звільняється від сплати орендної плати, крім часу знаходження вагонів у поточних видах ремонту, обумовлених п. 3.1.2. та п. 3.1.8., що підтверджується довідками форми ВУ-23, ВУ-36 (дати складання довідок вважаються днями орендного користування), виданих вагоноремонтними підприємствами, які здійснювали ремонт вагону.

28.02.2021 сторонами було підписано Акт виконаних робіт № 2-НВ до Договору оренди № 2/2018/4/4 від 20.02.2021 із зазначенням періоду перебування вагонів в оренді та суми орендної плати на загальну суму 1 481 040,00 грн (з ПДВ), у т.ч. ПДВ - 246 840,00 грн, з яких:

- вагон № 55585780 знаходився в користуванні позивача з 01.02.2021 по 28.02.2021 (28 діб), розмір орендної плати за 28 діб склав 6 720,00 грн, з ПДВ (розмір орендної плати за добу згідно Додатку № 19 від 01.02.2021 до Договору № 2/2018/4/4 - 240,00 грн, з ПДВ).

Вказаний Акт виконаних робіт № 2-НВ від 28.02.2021 до Договору оренди №2/2018/4/4 від 20.02.2021, був оплачений позивачем в повному обсязі у розмірі 1 481 040,00 грн (з ПДВ), що підтверджується платіжним дорученням № 11855 від 25.03.2021 (призначення платежу: оплата рахунку № 24 від 28.02.2021 по договору № 2/2018/4/4 від 20.02.2021 за оренду напіввагонів, в т.ч. ПДВ 246 840,00 грн), копія якого надана в матеріали справи.

При прийманні вагонів на станціях відповідних структурних підрозділів АТ «Українська залізниця» було виявлено розобладнання (розкомплектування) вищевказаних вагонів, про що свідчать відповідні Повідомлення №3578 від 16.01.2021, №1743 від 14.02.2021, №4485 від 19.02.2021, та №5974 від 25.04.2021 (форма ВУ-23М, затверджена наказом Укрзалізниці від 01.04.2011 № 114-Ц), які в подальшому були направленні для проведення ремонту та технічного обслуговування структурними підрозділами АТ «Українська залізниця» експлуатаційно-ремонтними вагонними депо: «ім. Т. Шевченка» та «Покровське вагонне депо».

За результатами технічного огляду вагонів, які були відставлені від експлуатації, вагонними депо, що здійснювали такий огляд, були сформовані Дефектні відомості на ремонт вантажних вагонів (форма ВУ-22, затверджена наказом Укрзалізниці від 01.04.2011 № 114-Ц) із зазначенням виконаних робіт.

По закінченню огляду на кожний вагон, відставлений від експлуатації, були складені Повідомлення № 9297 від 18.01.2021, № 9857 від 15.02.2021, № 9566 від 28.02.2021 та №1 від 28.04.2021 про приймання вантажних вагонів із поточного ремонту ТОВ-2 (4) (форма ВУ-36М, затверджена наказом Укрзалізниці від 01.04.2011 № 114-Ц), в яких зафіксовано дати початку та дати закінчення (випуску) вагону з ремонту.

Для організації та виконання ремонту зазначених вагонів, ТОВ «Рейл Лоджистікс» (Замовник) укладено Договір надання послуг з організації ремонту вагонів № ТО-01/2020 від 02.01.2020 (далі - Договір надання послуг) з ТОВ «Каргоремтранс» (Виконавець), відповідно п. 1.1. якого, Виконавець від свого імені за дорученням Замовника приймає на себе зобов`язання надавати послуги з організації технічного обслуговування ТОв-1 / ТОв-2, ревізії системи розвантаження та підготовки під навантаження (далі - ремонт) вантажних вагонів (далі - вагон) на території України, країн СНД та Балтії, а Замовник на умовах цього Договору приймає на себе зобов`язання прийняти та оплатити послуги.

Згідно з п. 1.2. Договору надання послуг, ремонт вагонів проводиться відповідно до вимог нормативних документів, прийнятих на засіданні Ради залізничного транспорту держав - учасниць СНД і нормативних документів, діючих на АТ «Укрзалізниця».

Виконавець зобов`язується не пізніше 10 (десяти) календарних днів після закінчення місяця надання послуг надати Замовнику на затвердження й підписання Акт наданих послуг за минулий місяць. За додатковим запитом Замовника Виконавець також надає копії документів, що підтверджують вартість ремонту та вартість супутніх послуг пов`язаних з ремонтом вагонів (рахунки-фактури, акти виконаних робіт, копії повідомлень: ф.ВУ-23, дефектні відомості ВУ-22, ф ВУ-36, визначені діючою нормативною документацією АТ «Укрзалізниця») (пп. 2.2.1. п. 2.2. Договору надання послуг).

Відповідно до п. 3.6. Договору надання послуг, датою надання послуг вважається дата підписання Сторонами Акту наданих послуг.

На підтвердження виконання ТОВ «Каргоремтранс» робіт/надання послуг з організації ремонту розобладнанних (розукомплектованих) вагонів, позивачем були надані підписані та скріплені відбитками печаток сторін Акти здачі приймання робіт (надання послуг) № 10 від 31.01.2021 на суму 551 652,16 грн, № 96 від 28.02.2021 на суму 769 966,27 грн та № 222 від 30.04.2021 на суму 1 286 923,78 грн.

Так, згідно Додатку до Акту здачі приймання робіт (надання послуг) № 10 від 31.01.2021 заявлена позивачем сума по вагону № 63897128 становить 9 981,67 грн без ПДВ (з ПДВ - 11 978,00 грн), з яких: 5 865,32 грн - послуги з організації технічного обслуговування вагону (№ 60), 1 182,30 грн - плата за користування коліями станції вагоном (№ 62), 53,50 грн - зберігання вантажів (№ 63), 2 781,71 грн - матеріальні витрати для ремонту вагонів (№ 69) та 98,84 грн - винагорода за організацію виконання ремонту вагонів (№ 70).

Згідно Додатку № 1 до Акту здачі приймання робіт (надання послуг) № 96 від 28.02.2021 заявлена позивачем сума складає 44 515,43 грн без ПДВ (з ПДВ - 53 418,51 грн), у тому числі:

1. По вагону № 63375869 становить 1 367,71 грн без ПДВ (294,83 грн - маневрова робота (№ 42), 255,74 грн - забирання вагонів (№ 44), 255,74 грн - подавання вагонів (№ 45), 32,30 грн - користування вагонами (№ 46), 515,55 грн - послуги з організації технічного обслуговування вагону (№ 51) та 13,55 грн - винагорода за організацію виконання ремонту вагонів (№ 60);

2. По вагону № 55585780 становить 43 147,72 грн без ПДВ (11 259,77 грн - послуги з організації технічного обслуговування вагону (№ 60), 31 460,74 грн - матеріальні витрати для ремонту вагонів (№ 59) та 427,21 грн - винагорода за організацію виконання ремонту вагонів (№ 60).

Згідно Додатку № 1 до Акту здачі приймання робіт (надання послуг) № 222 від 30.04.2021 заявлена позивачем сума по вагону № 58696972 становить 12 140,14 грн без ПДВ (з ПДВ - 14 568,16 грн), з яких: 8 146,79 грн - послуги з організації технічного обслуговування вагону (№ 106), 1,20 грн - користування вагонами (№ 108), 884,50 грн - маневрова робота (№ 109), 227,30 грн - зважування вагону (№ 110), 2 760,15 грн - матеріальні витрати для ремонту вагонів (№ 117) та 120,20 грн - винагорода за організацію виконання ремонту вагонів (№ 118).

В матеріали справи були надані копії платіжних доручень:

- № 11538 від 25.02.2021 на суму 978 887,40 грн (призначення платежу: оплата рахунку № 1634 від 31.12.2020 по договору № ТО-01/2020 від 02.01.2020 за технічне обслуговування вагонів, в т.ч. ПДВ 163 147,90 грн);

- № 11567 від 02.03.2021 на суму 1 230 202,81 грн (призначення платежу: оплата рахунку № 1635 від 31.12.2020 по договору № ТО-01/2020 від 02.01.2020 за технічне обслуговування вагонів, в т.ч. ПДВ 205 033,80 грн);

- № 12443 від 27.05.2021 на суму 3 156 697,23 грн (призначення платежу: оплата рахунку № 591 від 01.05.2021 по договору № ТО-01/2020 від 02.01.2020 за технічне обслуговування вагонів, в т.ч. ПДВ 526 116,21 грн).

Таким чином, загальна сума витрат позивача на організацію проведення ремонтних робіт вищезазначених вагонів згідно наданих Актів здачі приймання робіт (надання послуг) становить 79 964,67 грн з ПДВ.

Крім того, за час неможливості користування вагонами, позивачем нараховано збитки у вигляді сплаченої орендної плати за час неможливості користування орендованими вагонами з вини відповідача у розмірі 4 440,00 грн.

При прийнятті оскаржуваного у справі рішення, суд першої інстанції виходив з наступного:

- спірні правовідносини виникли з перевезення вантажів залізницею;

- матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України на підтвердження невідповідності технічного стану вагонів №55585780, №63375869, №63897128 та №58696972 при прийнятті їх відповідачем до перевезення;

- для організації та виконання ремонту зазначених вагонів, позивач звернувся до ТОВ «Каргоремтранс», з яким в нього було укладено Договір надання послуг з організації ремонту вагонів №ТО-01/2020 від 02.01.2020, на підставі якого в період початку та закінчення структурними підрозділами АТ «Українська залізниця» ремонтних робіт розукомплектованих (розобладнанних) вагонів, а саме за січень, лютий та квітень 2021 року, були підписані Акти здачі приймання робіт (надання послуг);

- загальна сума виконаних робіт (надання послуг) за Актами здачі приймання робіт (надання послуг) № 10 від 31.01.2021, № 96 від 28.02.2021 та № 222 від 30.04.2021 становить 2 608 542,21 грн з ПДВ, з яких сума виконаних робіт (надання послуг) по вагонах №55585780, №63375869, №63897128 та №58696972 в період находження останніх у ремонті через розобладнання (розукомплектування) становить 79 964,67 грн з ПДВ;

- збитки, заявлені позивачем, складаються з витрат на організацію проведення ремонтних робіт розобладнаних (розукомплектованих) вагонів та витрат у вигляді сплаченої орендної плати за час неможливості користування орендованими вагонами

- факт розукомплектування (розобладнання) спірних вагонів, підтверджується актами загальної форми ВУ-23М, затверджена наказом Укрзалізниці від 01.04.2011 № 114-Ц;

- враховуючи, що необхідність ремонту спірних вагонів, а відтак і понесення позивачем витрат на оплату послуг з його організації зумовлене саме допущеною відповідачем бездіяльністю в частині забезпечення схоронності (збереження) цілісності спірних вагонів, стягнення вказаних витрат у якості реальних збитків не суперечить приписам ст. 1192 ЦК України, п. 126 Статуту залізниць України та п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, адже не виходить за межі фактично заподіяної залізницею шкоди;

- позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків у вигляді сплаченої орендної плати за час неможливості користування орендованими вагонами в період їх перебування у ремонті підлягають частковому задоволенню у розмірі документально підтверджених збитків, понесених відповідачем на оплату орендної плати у розмірі 2 400,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Предметом заявленого позову є вимоги позивача про стягнення суми збитків, понесених останнім у вигляді суми витрат на організацію проведення ремонтних робіт, відновлювальних робіт вагонів № 55585780, № 63375869, № 63897128 та № 58696972 та суми сплаченої орендної плати в період неможливості експлуатації вагонів орендарем.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні, лютому та квітні 2021 року на підставі залізничних накладних №47136452, №44922532, № 47874151 та № 46912275 АТ «Українська залізниця» здійснювалось перевезення вагонів №55585780, №63375869, №63897128 та №58696972, які перебувають у користуванні ТОВ «Рейл Лоджистікс» на підставі укладених договорів оренди.

Умовами ст.8 Статуту передбачено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

За приписами п. 1.2. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 № 17 (далі - Правила) власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до п. 4.1. вказаних Правил, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до ст. ст.76, 77 ГПК України на підтвердження невідповідності технічного стану вагонів №55585780, №63375869, №63897128 та №58696972 при прийнятті їх відповідачем до перевезення.

Згідно з пп. 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 (далі - Правила користування вагонами і контейнерами), пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

При прийманні вагонів на станціях відповідних структурних підрозділів АТ «Українська залізниця» було виявлено розобладнання (розкомплектування) вищевказаних вагонів, про що свідчать відповідні Повідомлення №3578 від 16.01.2021, №1743 від 14.02.2021, №4485 від 19.02.2021, та №5974 від 25.04.2021 (форма ВУ-23М, затверджена наказом Укрзалізниці від 01.04.2011 № 114-Ц), які в подальшому були направленні для проведення ремонту та технічного обслуговування структурними підрозділами АТ «Українська залізниця» експлуатаційно-ремонтними вагонними депо: «ім. Т. Шевченка» та «Покровське вагонне депо».

За результатами технічного огляду вагонів, які були відставлені від експлуатації, вагонними депо, що здійснювали такий огляд, були сформовані Дефектні відомості на ремонт вантажних вагонів (форма ВУ-22, затверджена наказом Укрзалізниці від 01.04.2011 № 114-Ц) із зазначенням виконаних робіт.

По закінченню огляду на кожний вагон, відставлений від експлуатації, були складені Повідомлення № 9297 від 18.01.2021, № 9857 від 15.02.2021, № 9566 від 28.02.2021 та №1 від 28.04.2021 про приймання вантажних вагонів із поточного ремонту ТОВ-2 (4) (форма ВУ-36М, затверджена наказом Укрзалізниці від 01.04.2011 № 114-Ц), в яких зафіксовано дати початку та дати закінчення (випуску) вагону з ремонту.

Для організації та виконання ремонту зазначених вагонів, ТОВ «Рейл Лоджистікс» (Замовник) укладено Договір надання послуг з організації ремонту вагонів № ТО-01/2020 від 02.01.2020 (далі - Договір надання послуг) з ТОВ «Каргоремтранс» (Виконавець).

Відповідно до п. 3.6. Договору надання послуг, датою надання послуг вважається дата підписання Сторонами Акту наданих послуг.

На підтвердження виконання ТОВ «Каргоремтранс» робіт/надання послуг з організації ремонту розобладнанних (розукомплектованих) вагонів, позивачем були надані підписані та скріплені відбитками печаток сторін Акти здачі приймання робіт (надання послуг) № 10 від 31.01.2021 на суму 551 652,16 грн, № 96 від 28.02.2021 на суму 769 966,27 грн та № 222 від 30.04.2021 на суму 1 286 923,78 грн.

Понесення позивачем зазначених витрат з оплати послуг з організації ремонту вагонів підтверджується платіжними дорученнями № 11538 від 25.02.2021, № 11567 від 02.03.2021, № 12443 від 27.05.2021.

Частиною першою ст. 224 ГК України передбачено, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

В силу частини першої ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга ст. 22 ЦК України).

Частиною третьою ст. 22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами сума збитків за пошкодження вагона складається з:

витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 № 551 (z0828-99), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за № 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Відповідно до п. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з абз. 2 п. 126 Статуту залізниць України за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Враховуючи, що необхідність ремонту спірних вагонів, а відтак і понесення позивачем витрат на оплату послуг з його організації зумовлене саме допущеною відповідачем бездіяльністю в частині забезпечення схоронності (збереження) цілісності спірних вагонів, стягнення вказаних витрат судом першої інстанції у якості реальних збитків не суперечить приписам ст. 1192 ЦК України, п. 126 Статуту залізниць України та п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, адже не виходить за межі фактично заподіяної залізницею шкоди.

Судом враховано, що вирішення питання стосовно необхідності здійснення тих чи інших витрат для відновлення власної майнової сфери законодавець залишає на розсуд винятково управленої сторони, адже не передбачає обов`язок з доведення реальної необхідності таких витрат поряд з наявністю збитків, протиправністю (незаконністю) поведінки їх заподіювача та причинним зв`язком такої поведінки із заподіяними збитками.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, протиправність поведінки відповідача полягає у бездіяльності та незабезпеченні схоронності (збереження) належних позивачу вагонів під час їх курсування залізничними коліями, чим порушено положення Статуту залізниць України та Закону України «Про залізничний транспорт», внаслідок чого вагони були розукомплектовані і позивачу завдані збитки в розмірі вартості їх ремонту.

Між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, також матеріали справи не містять доказів того, що розукомплектування вантажних вагонів сталося не з вини відповідача, який взяв на себе відповідальність за збереження прийнятих до перевезення вагонів орендованих позивачем, але не зберіг майно.

Відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростований розмір понесених позивачем збитків у сумі 79 964, 67 грн.

При цьому, з огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України не було доведено належними засобами доказування, що саме винні дії відповідача спричинили завдання позивачу збитків у вигляді сплати орендних платежів у заявленому до стягнення розмірі.

Укладені ТОВ «Рейл Лоджистікс» договори оренди №2-29/09-17 від 28.09.2017, №2/2018/4/4 від 20.02.2018 не є належним та допустимим доказом в розумінні приписів ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували наявність понесених позивачем збитків саме внаслідок обставин ремонту спірних вагонів.

Системний аналіз положень частини 1 статті 42, частини 1 статті 44 Господарського кодексу України дає підстави для висновку, що будь-яка підприємницька діяльність суб`єктів господарювання здійснюється на підставі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Орендна плата є обов`язком позивача за укладеними договорами, а неможливість використання орендованого майна у відповідному періоді внаслідок необхідності ремонтних робіт є комерційним ризиком орендаря, що прямо випливає з умов договорів (п. 2.7 договору оренди № 2-29/09-17 від 28.09.2017, п. 2.8 договору оренди № 2/2018/4/4 від 20.02.2018).

Необхідність ремонту вагонів не є причиною сплати чи несплати орендних платежів, а перебування вагонів у ремонті не є наслідком такої сплати, що виключає наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю відповідача та понесеними збитками позивача у вигляді сплати оренди за укладеними договорами.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача збитків в розмірі 4 440,00 грн не є законними та обґрунтованими, а отже, задоволенню не підлягають, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача суми 2 400,00 грн. є неправомірним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи, дослідивши усі наявні у справі докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 79 964, 67 грн. збитків - є законними та обґрунтованими, були доведені належними засобами доказування, тоді як в частині вимог про стягнення з відповідача суми 4 440,00 грн. (понесених збитків у вигляді сплаченої орендної плати) - задоволенню не підлягають з підстав, наведених у даній постанові, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог по сумі 2 400,00 грн. підлягає зміні в апеляційному порядку.

Враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача та третьої особи у справі суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Поряд з цим, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відтак, усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги у тій мірі, в якій вони узгоджуються з викладеним у даній справі, однак не спростовують висновків суду першої інстанції та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення в частині розгляду вимог про стягнення суми збитків 4440,00 грн. у вигляді сплачених орендних платежів судом першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими обставини з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України рішення суду підлягає зміні в апеляційному порядку з підстав, наведених у даній постанові.

Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції розподіляються пропорційно задоволених вимог по результату вирішення спору, витрати за розгляд апеляційної скарги відповідача на підставі ст.129 ГПК України покладаються частково на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276 ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 у справі №910/15612/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 у справі №910/15612/21 змінити, викласти резолютивну частину рішення наступним чином:

« 1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» (03150, місто Київ, вулиця Ділова, будинок 5, корпус 2; ідентифікаційний код 40637393) суму збитків у розмірі 79 964, 67 грн (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири гривні 67 копійок) та судовий збір у розмірі 2 133, 80 грн (дві тисячі сто тридцять три гривні 80 копійок).

3.В іншій частині в позові відмовити.»

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» (03150, місто Київ, вулиця Ділова, будинок 5, корпус 2; ідентифікаційний код 40637393) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) 223, 32 грн.(двісті двадцять три гривні 32 копійки) судового збору за подання апеляційної скарги.

4.Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

5. Матеріали справи № 910/15612/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б. Михальська