ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2023 р. Справа№ 910/11107/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

за участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2022

у справі № 910/11107/19 (суддя - Я. А. Карабань.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс"

до 1) Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна";

2) Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття";

3) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталія Миколаївна;

про визнання недійсними актів та договору

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані"

до 1) Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"

2) Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття"

3) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталія Миколаївна

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття" про визнання недійсним розпорядження голови наглядової ради Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" Таланчука П.М. від 19.10.2017 №02, визнання недійсним рішення загальних зборів членів Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут XXI століття" від 20.10.2017, оформленого протоколом №18 загальних зборів членів Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут XXI століття" від 20.10.2017 та визнання недійсним з моменту укладення договору про пожертву (дарування), укладеного 21.10.2017 між Вищим навчальним закладом "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та Благодійною організацією "Благодійний фонд "Добробут XXI століття", посвідчений 21.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №63.

Постановою Верховного Суду від 21.01.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 у справі № 910/11107/19 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При новому розгляді спору 05.04.2021р. господарським судом міста Києва прийнято для спільного розгляду з первісним позовом позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані" до Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття" про визнання недійсним договору про пожертву (дарування), укладеного відповідачами 21.10.2017р. Процесуальний статус Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані" - третя особа із самостійними вимогами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" у задоволенні позову.

Натомість позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані" - судом задоволено і визнано недійсним з моменту укладення договір про пожертву (дарування), укладений 21.10.2017 між Вищим навчальним закладом "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та Благодійною організацією "Благодійний фонд "Добробут XXI століття", посвідчений 21.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №63.

Судові витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані", покладені у рівних частинах на відповідачів.

Приймаючи рішення, суд установив, що на час прийняття судом рішення власником будівлі літ. "Н", блок "А", загальною площею 3 495 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, і яка є предметом оспорюваного договору про пожертву (дарування) від 21.10.2017 , відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис 35534222 від 18.02.2020, є ТОВ "Алтея Компані", а тому саме її права, як власника нерухомості, порушує оспорюваний договір.

Водночас, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач, який є колишнім власником нерухомого майна, має довести, яким чином оспорюваний правочин порушує його права власника чи законні інтереси, та яким чином задоволення позову їх відновить, адже 18.02.2020 позивач відчужив нерухоме майно Товариству з обмеженою відповідальністю «Алтея Компані» (третій особі з самостійними вимогами)

Недоведеність наявності порушення оспорюваними правочинами інтересів і прав позивача за первісним позовом, за висновком суду першої інстанції, є самостійною підставою для відмови в позові. У цьому зв`язку місцевим господарським судом вирішено не застосовувати правила про позовну давність, на чому наполягав відповідач-1 при розгляді первісного позову.

Не погоджуючись з висновками господарського суду та мотивами, якими він керувався при цьому, Вищий навчальний заклад "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані" з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані".

26.08.2022 матеріали апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2022 для їх розгляду визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Алданова С.О., Зубець Л.П.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що права особи, яка вважає себе власником речі, не підлягають захисту у спорі з добросовісним набувачем з використанням правового механізму, установленого статтями 215-216 ЦК України, оскільки належним способом захисту прав позивача, є не визнання договору, що укладений між відповідачами недійсним, а повернення майна із застосуванням механізму статті 388 ЦК України, оскільки правовим наслідком недійсності правочину є повернення сторін у попердній стан.

На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги, що особа яка вважає себе власником майна, але свідомо уникає застосування установленого статтею 388 ЦК України механізму захисту свого права, використовує належне їй право на шкоду правам та охоронюваним інтересам інших учасників цивільного обороту, зловживає своїм правом, а отже діє усупереч моральним засадам суспільства, тож обраний третьою собою спосіб захисту є неналежним і у її позові має бути відмовлено .

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

ТОВ «Алтея Компані» не погоджується з викладеними в апеляційній скарзі доводами, вказуючи, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження фактичного володіння Благодійною організацією «Благодійний фонд ХХІ століття» нерухомим майном на момент звернення ТОВ «Алтея Компані» з відповідним позовом до суду, що виключає наявність підстав для пред`явлення нього віндикаційного позову.

Крім того, ТОВ «Алтея Компані» вважає, що Благодійна організація «Благодійний фонд ХХІ століття» не є добросовісним набувачем у розумінні вимог ст. 388 ЦК України, оскільки добросовісність набувача залежить від того, чи є оплатним договір про набуття таким набувачем права власності на річ, тож визнання недійсним спірного договору в судовому порядку усуне можливість невизначеності наслідків на майбутнє, у тому числі можливості здійснення повторної реєстрації речових прав на майно у набувача за оспорюваним правочином.

ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» притримувалося подібної позиції, вважаючи, що застосування іншого способу захисту прав, аніж визнання недійсним двостороннього договору пожертви, не буде ефективним способом захисту права власності, не призведе до захисту прав власника, оскільки наявність такого договору породжує невизначені наслідки, зокрема, не виключає можливості повторної державної реєстрації права власності відповідача -2 на нерухомість .

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі

12.06.2008 між відповідачем-1 та ПАТ КБ «Хрещатик», в забезпечення виконання ВНЗ "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" (відповідача-1) у повному обсязі своїх зобов`язань, що випливають з кредитних договорів №40-47/4-07 від 26.06.2007, №54-47/4-07 від 10.08.2007, №24-47/1-08/1 від 04.06.2008, №58-47/1-13 від 24.12.2013, укладено договір іпотеки №24-47/1-08/04 (із наступним змінами та доповненнями), відповідно до якого відповідач-1 передав, а Банк прийняв в іпотеку нерухоме майно - будівлю загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1; предмет іпотеки складається з: будівлі літ. «Н», блок «А», загальною площею 3495 кв.м.

22.09.2017 між ПАТ КБ "Хрещатик" (Банк) та ТОВ ФК "Фактор плюс" (новий кредитор) укладено договір №2017/2-Ю про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

Згідно з п. 2.1. договору Банк відступає, шляхом продажу новому кредитору належні Банку, а новий кредитор - набуває у обсязі та на умовах, визначених договором, права вимоги Банку до позичальника - ВНЗ ВМУРЛ "Україна" (боржник) за кредитними договорами №24-47/1-08/1 від 04.06.2008, №58-47/1-13 від 24.12.2013, що укладені в рамках генерального договору №24-47/1-08/G від 04.06.2008, за кредитними договорами №40-47/4-07 від 26.06.2007, №54-47/4-07 від 10.08.2007, та/або договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008 та/або договором №58-47/1-13/02 застави рухомого майна (у т.ч. основних засобів) від 25.03.2015, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору (далі - основні договори).

22.09.2017 між ПАТ КБ "Хрещатик" та ТОВ ФК "Фактор плюс" укладено договір №2017/2-Ю-1 про відступлення прав вимоги за договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельником Р.П. за реєстровим номером №1664, за умовами якого первісний іпотекодержатель (Банк) відступає новому іпотекодержателю (ТОВ ФК «Фактор плюс») права за договором іпотеки, визначеним в пункті 1.2. цього договору, а новий іпотекодержатель приймає це відступлення.

02.10.2017 між ТОВ ФК "Фактор плюс" (первісний кредитор) та ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» (позивачем за первісним позовом) укладено договір №02/10-17/2 про відступлення частини прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває частину права вимоги первісного кредитора до позичальника - відповідача-1, в розмірі, зазначеному у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржник, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки божника за кредитними договорами: №24-47/1-08/G - генеральний договір та кредитними договорами в рамках генерального: №24-47/1-08/1 від 04.06.2008 та №58-47/1-13 від 24.12.2013, а також №40-47/4-07 від 26.06.2007 та №54-47/4-07 від 10.08.2907, договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору (основні договори), що були укладені між боржником (відповідач-1) та ПАТ КБ "Хрещатик".

02.10.2017 між ТОВ ФК "Фактор плюс" (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» (позивачем за первісним позовом) (новий іпотекодержатель) укладено договір №02/10-17/3 про відступлення прав вимоги за договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008, за умовами якого первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права за договором іпотеки, визначеним в пункті 1.2 цього договору, а новий іпотекодержатель приймає це відступлення.

Договір №02/10-17/3 посвідчений приватним нотаріусом Джуринською Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №2051.

06.10.2017 ТОВ «ФК «Фактор Плюс» листом №06.10.2017 від 06.10.2017 повідомило ВНЗ "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" (відповідача-1) про відступлення права вимоги за кредитними договорами та іпотечним договором ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» (позивачу за первісним позовом) згідно з договорами №02/10-17/2 та №02/10-17/3, укладеними між ТОВ «ФК «Фактор Плюс» та ТОВ «Офіс Сервіс Люкс».

04.10.2017 договором №1, зареєстрованим в реєстрі за №2071 та посвідченим приватним нотаріусом Джуринською Л.В., до договору №02/10-17/3 внесені зміни.

21.10.2017 між Університетом як пожертвувачем, в особі голови наглядової ради Таланчука П.М., та Благодійною організацією "Благодійний фонд "Добробут XXI століття", як обдарованим, від імені якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності 21.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. діяв ОСОБА_1., укладено договір про пожертву (дарування).

Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №63 (надалі - договір про пожертву).

Відповідно до п. 1.1. договору про пожертву, пожертвувач передає у пожертву (дарує), а обдарований приймає у пожертву будівлю літ. "Н" блок "А" за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3495 кв.м (предмет договору).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про реєстрацію за відповідачем-2 права власності на будівлю; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за номером 37689364 від 21.10.2017 (т.1.а.с.31).

10.11.2017 ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" у позасудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки.

10.11.2017 Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Дідичук І.А. внесено реєстраційний запис №23311264 про право власності ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" на об`єкт нерухомого майна: будівлю літ. «Н» блок «А», загальною площею 3 495 кв.м, реєстраційний номер 00, за адресою АДРЕСА_1.

Згодом, 21.10.2017 між відповідачем-2, в особі директора фонду Таланчука П.М. та ОСОБА_2 (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №64, відповідно до п. 1.1. якого, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно: будівлю літ. "Н" блок "А" за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3495 кв.м (предмет договору).

З наявного в матеріалах справи примірника Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що до Державного реєстру внесено запис про іпотеку згідно з іпотечним договором; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 37689368 від 21.10.2017.

06.11.2017 між відповідачем-2 (позичальник) та ОСОБА_1 , (позикодавець) укладено договір позики, відповідно до п. 1.1. якого, забезпеченням зобов`язання за цим договором передається нерухоме майно - будівля літ. "Н" блок "А" за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3495 кв.м.

06.11.2017 між відповідачем-2 (іпотекодавець) та ОСОБА_1 (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.С. та зареєстрований в реєстрі за №217, відповідно до п. 1.2. якого, в забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавця за договором позики іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно: будівлю літ. "Н" блок "А" за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 3495 кв.м.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, підтверджується, що до реєстру було внесено запис про іпотеку згідно з вказаним іпотечним договором; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 37971908 від 06.11.2017 (т.1., а.с. 30-39).

Наказом Міністерства юстиції України №3525/5 від 09.11.2017 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень":

- скасовані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.10.2017 №№37688182, 37688157, прийняті державним реєстратором Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкіним О.А.;

- внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, які були внесені на підставі цих рішень; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.01.2017 №№37689364, 37689368, 37689369, від 31.10.2017 №37871683, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, які були внесені на підставі цих рішень; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.11.2017 №№37971908, 37972055, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, які були внесені на підставі цих рішень.

09.11.2017 державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Сторчаком С.П. скасовано право власності Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття" на будівлю, скасовано реєстраційну дію щодо реєстрації переходу права власності на будівлю до Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття", скасовано реєстраційну дію державного реєстратора комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкіна О.А. про скасування іпотеки ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" на будівлю, скасовано запис про перебування будівлі в іпотеці ОСОБА_1 , за договором іпотеки від 06.11.2017 року з Благодійною організацією "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття", скасовано запис про перебування будівлі в іпотеці ОСОБА_2 за договором іпотеки від 21.10.2017 з Благодійною організацією "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття". Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно.

18.02.2020 між ТОВ «Алтея Компані» (третя особа з самостійними вимогами) та ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» (позивачем за первісним позовом) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна- будівлі літ. "Н" блок "А" за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 3495 кв.м. Вказаний договір 18.02.2020 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. за реєстровим номером 329.

18.02.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на нерухоме майно за третьою особою з самостійними вимогами, запис 35534222 внесено на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. як державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51185748 від 18.02.2020.

Апелянт оскаржує рішення господарського суду у частині задоволення позову третьої особи з самостійними вимогами ТОВ «Алтея Компані» про визнання недійсним договору пожертви.

Заслухавши доводи представників сторін, розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом позову третьої особи із самостійними вимогами є вимоги визнання недійсним з моменту укладення договору про пожертву (дарування, вчиненого 21.10.2017 між ВНЗ "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та благодійною організацією "Благодійний фонд "Добробут XXI століття", посвідченого 21.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за №63.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ «Алтея Компані» доведено в установленому законом порядку, що оспорюваний ним договір порушує його право власності, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статтею 41 Конституції України, статтями 316, 321 Цивільного кодексу України, а тому, підлягає визнанню недійсним у судовому порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду хибним та непослідовним, а прийняте рішення в оскаржуваній частині -- незаконним, з огляду на таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Законний інтерес особи, яка володіє речовими правами на річ, полягає можливості вільно володіти, безперешкодно користуватися та розпоряджатися належним їй майном.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Приписами процесуального права визначено (стаття 4 Господарського процесуального кодексу України), що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачами з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові (див. правові висновки Верховного Суду у постановах від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є визнання правочину недійсним (пункт 2 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Визнання договору недійсним за позовом третьої особи, не сторони договору, є суттєвим втручанням держави у зазначені принципи і порушений інтерес особи має бути таким, що вимагає такого втручання і таке втручання має бути єдиним можливим способом виправлення правової ситуації

Такий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20.

Отже, крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 387/515/18.

Водночас, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17 викладений висновок про те, що недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Обґрунтовуючи вимоги, ТОВ «Алтея Компані» зазначало, що є власником нерухомого майна будівлі літ. "Н" блок "А" за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 3495 кв.м., а тому договір порушує його права, як власника.

Право приватної власності ТОВ «Алтея Компані» зареєстроване 18.02.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нерухоме майно , а відповідний запис 35534222 внесено на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. як державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51185748 від 18.02.2020.

З матеріалів справи також вбачається, що місцезнаходженням ТОВ «Алтея Компані» є АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення та задовольняючи позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтея Компані» ( надалі Товариство ) мав прийти до висновку, що згаданому Товариству належить уся тріада правомочностей, яку має власник, а тому договір дарування від 21.10.2017 між відповідачами, на момент подання позову і прийняття судом першої інстанції рішення прав власника не порушує, охоронюваних законом інтересів не зачіпає, тож Товариство не має суб`єктивного інтересу у задоволенні позову про визнання недійсним договору дарування, а ініційований ним позов поданий не для дійсного захисту належних Товариству цивільних прав та інтересів .

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19).

У цьому зв`язку суд апеляційної інстанції за встановлених ним обставин вважає неспроможними доводи апелянта про невірно обраний Товариством спосіб захисту речових прав, які на переконання апелянта, підлягають захисту із застосуванням механізму, передбаченого статей 387, 388 ЦК України.

Висновок суду

Відповідно частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

За вказаних обставин прийняте місцевим господарським судом рішення не можна визнати законним, у звязку з чим воно підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"- задоволенню.

Розподіл судових витрат

В силу статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані".

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі № 910/11107/19 у частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані" до Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття" про визнання недійсним укладеного відповідачами та посвідченого 21.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. договору про пожертву (дарування), що зареєстрований в реєстрі за №63. 21.10.2017р - скасувати.

У цій частині прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані" - відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані" на користь Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" 3405,00 грн. (три тисячі чотириста п`ять гривень) судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарськогому суду міста Києва видати наказ.

5. Матеріали справи № 910/11107/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст складено - 16.02.2023 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець