РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2023Справа № 910/12389/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення 59 311,07 грн., без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 59 311,07 грн. страхового відшкодування на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. ст. 12, 22, 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.01.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Toyota Land Cruiser Prado" д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та тролейбуса "Електрон 19102" д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ЛКП "Львівелектротранс", яким керував ОСОБА_2 , якого було визнано винним в ДТП.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 59 311,07 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Електрон 19102" д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Євроінс Україна".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

23.01.2023 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечує, посилаючись на неможливість оцінити завдану шкоду у спосіб, передбачений законодавством, оскільки ані позивачем, ані потерпілою особою, не повідомлялося про дату та місце огляду пошкодженого автомобіля.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки НПУ № 623883 21.01.2022 року об 11:40 год. у м. Львові по проспекту В`ячеслава Чорновола, 7 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю тролейбула "Електрон 19102" д.н.з. НОМЕР_2 (власником якого є ЛКП "Львівелектротранс") під керуванням водія ОСОБА_2 (водій юридичної особи, який має право керувати транспортним засобом) та автомобіля "Toyota Land Cruiser Prado 150" д.н.з. НОМЕР_1 (власником якого є ТОВ "Самбірська сонячна станція-2") під керуванням водія ОСОБА_1 (водій юридичної особи, який має право керувати транспортним засобом).

Згідно з вищевказаною довідкою НПУ та постановою від 10.02.2022 року Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/712/22 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Toyota Land Cruiser Prado 150" д.н.з. НОМЕР_1 .

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування на транспорті "КАСКО CORPORATE" № 347002/4100/0000097 від 24.12.2021 року.

Відповідно до рахунку-фактури № ДМ00028016 від 25.01.2022 року, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісний центр "Діамант", вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Land Cruiser Prado 150" д.н.з. НОМЕР_1 склала 59 311,07 грн.

Як вбачається зі страхового акту № 00492776 від 27.01.2022 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 59 311,07 грн.

Зазначені кошти в сумі 59 311,07 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 0055662 від 28.01.2022 року.

15.02.2022 року позивач направив на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування № 32031 (вих. № 272 від 03.02.2022 року), у якій просив здійснити страхове відшкодування у розмірі 59 311,07 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала тролейбусом "Електрон 19102" д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_2 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю "Toyota Land Cruiser Prado 150" д.н.з. НОМЕР_1 в результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації тролейбуса "Електрон 19102" д.н.з. 167 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Євроінс Україна" поліс № 111111, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу тролейбуса "Електрон 19102" д.н.з. НОМЕР_2 і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Водночас, згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, відповідач як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у цьому випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Розглядаючи спір по суті, суд також зазначає, що частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю "Toyota Land Cruiser Prado 150" д.н.з. НОМЕР_1 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та ліміту відповідальності (200 000 грн.) та за вирахуванням франшизи (0 грн.), сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті відповідачем на користь позивача становить 59 311,07 грн. (59 311,07 грн. виплачене позивачем страхове відшкодування - 0 грн. франшизи).

Доказів сплати вказаного страхового відшкодування відповідачем суду не надано.

Судом дана належна оцінка доводам відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву, проте посилання на неможливість оцінити завдану шкоду у спосіб, передбачений законодавством, оскільки ані позивачем, ані потерпілою особою, не повідомлялося про дату та місце огляду пошкодженого автомобіля є необґрунтованими та безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджується направлення відповідачу всіх необхідних документів, разом із заяву про виплату страхового відшкодування № 32031 (вих. № 272 від 03.02.2022 року). Крім того, повідомити страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду мав власник транспортного засобу, якого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, присутність представника страхової компанії власника транспортного засобу, з вини якого сталася ДТП, при огляді пошкодженого транспортного засобу відповідно до діючого законодавства можлива, але не обов`язкова.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 59 311,07 грн. страхового відшкодування підлягають задоволенню.

Також, позивач просив суд про відшкодування йому витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 1/20ю від 31.12.2020 року, що укладений між позивачем та Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт", додаткову угоду № 1 від 13.12.2021 року до договору, додаток № 1 від 18.10.2022 року до вказаного договору, рахунок № 172 від 19.10.2022 року на суму 7 000 грн., акт надання послуг № 172 від 08.11.2022 року на суму 7 000 грн. та платіжне доручення № 3613 від 21.10.2022 року на суму 7 000 грн., ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія АА № 1233631, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю Серія РН № 1639.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102; код 22868348) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (04112, м. Київ, вул. О. Теліги, 6, літ. В; код 20033533) 59 311 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста одинадцять) грн. 07 коп. страхового відшкодування, 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна