ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/2684/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Фізичної особи-підприємця Хаджиміті Лілії Михайлівни

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 01.09.2022

по справі №916/2684/21

за позовом Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав»

до відповідача Фізичної особи-підприємця Хаджиміті Лілії Михайлівни

про укладення договору

суддя суду першої інстанції Степанова Л.В.

місце винесення додаткового рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

Повний текст рішення складено та підписано: 05.09.2022.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.07.2022 позов Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» до відповідача Фізичної особи-підприємця Хаджиміті Лілії Михайлівни про укладення договору задоволено частково.

26.07.2022 за вх.суду№2-606/22 Громадська спілка «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Хаджиміті Лілії Михайлівни 20000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

В обґрунтування своєї заяви Громадська спілка «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» посилається на те, що під час подання позовної заяви позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00грн., які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та приєднав до матеріалів справи документи, які це підтверджують, а саме: копію договору про надання професійної правничої допомоги №01/02/20 від 28.02.2020р.; копію додаткової угоди №109 від 28.04.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги №01/02/2020 від 22.02.2020. Наразі позивач зазначає, що фактично поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00грн. та на підтвердження їх понесення додає до цієї заяви копію акту прийому-передачі наданих послуг б/н від 22.07.2022.

01.09.2022 Господарським судом Одеської області прийнято додаткове рішення по справі №916/2684/21.

Заяву Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» за вх.суду№2-606/22 від 26.07.2022 про ухвалення додаткового рішення по справі №916/2684/21 задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Хаджиміті Лілії Михайлівни на користь Громадської спілки «Коаліції аудіовізуальних і музичних прав» 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням, Фізична особа-підприємець Хаджиміті Лілії Михайлівни звернулась до Південно - західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 01.09.2022 у справі №916/2684/21.

Узагальнені доводи апеляційної скарги:

- скаржник зазначає, що за наявними у справі доказами зміст вказаних Договору та Додаткової угоди крім співпадіння сторін, ніяким чином не конкретизує обов`язки та відносини сторін до тієї міри, щоб можна було б об`єктивно зрозуміти, що Адвокатське об`єднання зобов`язане надавати правничу допомогу, саме, по справі №916/2684/21. Позивачем не надано доказів того, що виплата чималого та за змістом угоди паушального гонорару стосується, саме, розгляду по справі № 916/2684/21;

- з наданих Позивачем документів, сторонами Договору та Додаткової угоди, не було досягнуто згоди за усіма істотними умовами договору доручення, передбачених ЦК України та Договором, а, відтак, Договір та Додаткова угода слід розглядати у якості неукладеного договору, з якого не походить юридичних наслідків.

- скаржник вважає та звертає увагу суду, що Договір № 01/02/20, Додаткова угода № 109 від 28.04.2021 до договору № 01/02/20, є неналежними доказами виникнення у Позивача у зв`язку із участю у справі № 916/2684/21 судових витрат на суму у 20000 грн., оскільки зазначеною додатковою угодою не передбачено інших характеристик справи № 916/2684/21 крім назв сторін, відтак неясно що додаткова угода стосується саме правничої допомоги по справі № 916/2684/21, а Акт № б/н від 22.07.2022 року є первинним документом, а не часткою Договору та Додаткової угоди, відтак, Актом не виправлені недоліки Договору та Додаткової угоди, які привели до неукладеності цих документів.

- скаржник вважає що позивачем не було доведене взагалі існування укладеного договору на надання правової допомоги і, як наслідок, не було доведене існування реального зобов`язання позивача, яке могло би бути перекладене на мене, як відповідача. Я взагалі проти задоволення судом вимоги позивача, висловленої у заяві про розподіл судових витрат, вважаю таку вимогу необгрунтованою та недоведеною доказами.

- скаржник зазначає, що навіть, у разі доведеності факту укладення договору на правничу допомогу, не має бути віднесено до вартості допомоги витрати не підтверджені ні належними та своєчасно наданими доказами фактичної наявності витрат часу, ані затвердженими сторонами заздалегідь розцінками вартості такого часу надання послуг.

- заявлені позивачем витрати на правничу допомогу всупереч вимогам ГПК не доведені як пов`язані із справою № 916/2684/21, не доведені як фактично надані представником та не підтверджені ні належними та своєчасно наданими доказами фактичної наявності витрат часу, ані затвердженими сторонами заздалегідь розцінками вартості такого часу надання послуг, тобто, не є співмірними із складністю справи, у зв`язку із чим я, у будь - якому разі прошу зменшити вартість таких витрат, що можуть бути покладені на мене за рішенням Суду.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів: Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.09.2022.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хаджиміті Лілії Михайлівни на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 01.09.2022 по справі №916/2684/21 - залишено без руху.

Встановлено Фізичній особі-підприємцю Хаджиміті Лілії Михайлівні строк для надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками учаснику провадження у справі, а саме: позивачу Громадській спілці «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» разом з листом опису вкладення про направлення апеляційної скарги з зазначенням номеру поштового відправлення - протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху

21.10.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про усунення недоліків від Хаджиміті Лілії Михайлівні. До вказаного клопотання було додано копію листа опису вкладення про направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» з зазначенням номеру поштового відправлення 074.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 01.09.2022 у справі № 916/2684/21.

Призначено розгляд апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 01.09.2022 у справі № 916/2684/21 на 24.11.2022 о 14:30 год.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

Судова колегія зазначає, що Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР, Реєстр), є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, з метою дотримання своїх процесуальних прав, має стежити за подальшим рухом справи, як шляхом отримання кореспонденції ним або уповноваженим представником, так і за допомогою офіційних джерел, зокрема, ЄДРСР.

При цьому, суд апеляційної інстанції також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях у справі «Пономарьов проти України» та у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», згідно з якою сторони в розумні «інтервали часу» мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції ухвалив розглянути справу у судовому засіданні 31.01.2023 з огляду тієї обставини, що явка учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалась, та судом апеляційної інстанції вжито усіх можливих заходів для повідомлення учасників справи.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Предметом апеляційного оскарження у справі №916/2684/21 є додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 01.09.2022 про здійснення розподілу судових витрат на правову допомогу.

28.02.2020 між Громадською спілкою «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» в якості клієнта та Адвокатським об`єднанням «Гур`єв і партнери» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги №01/02/2020 та додаткова угода №109 від 23.09.2020.

Згідно п.3 додаткової угоди №109 від 28.04.2021 загальна сума гонорару складає 20000,00грн.

В матеріалах справи міститься довіреність від 01.03.2020 видана адвокату Гур`єву А.А на представництво інтересів Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав».

Сторонами договору про надання правничої (правової) допомоги підписано акт приймання-передачі наданих юридичних послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги від 22.07.2022 на суму 20000,00грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу )

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини четвертої статті126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Частиною п`ятою статті 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому згідно з частиною шостою статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Щодо застосування пункту 2 частини четвертої статті 126 ГПК України, Верховний Суд зазначає, що визначення співмірності із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суди здійснюють з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, з урахуванням статті 86 ГПК України у взаємозв`язку із оцінкою таких критеріїв як складність справи (обсяг опрацьованого законодавства, судової практики, кількість та тривалість судових засідань, тощо).

Також, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Місцевим господарським судом досліджено надані заявником докази на підтвердження виконання Адвокатським об`єднанням «Гур`єв і партнери» договору про надання професійної правничої допомоги, а саме: копію договору про надання професійної правничої допомоги №01/02/2020 від 28.02.2020; копію додаткової угоди №109 від 28.04.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги №01/02/2020 під 28.02.2020, копію акту прийому-передачі наданих послуг б/н від 22.07.2022 на суму 20000,00грн.

Згідно п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду Одеської області від 21.07.2022 позов Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» до відповідача Фізичної особи-підприємця Хаджиміті Лілії Михайлівни про укладення договору задоволено частково, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення заяви Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнення з Фізичної особи-підприємця Хаджиміті Лілії Михайлівни 10000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

На підставі зазначеного, судова колегія дійшла висновку, що місцевий господарський суд належним чином дослідив обставини справи, наявні докази та правильно застосував норми матеріального та процесуального права у відповідності до статті 41 Конвенції та практики ЄСПЛ, а доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, додатковій постанові Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/5229/19.

Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, скаржник під час звернення з апеляційною скаргою не надав.

Колегія суддів, не приймає доводи апеляційної скарги та враховує, що складання позову, як вбачається з матеріалів справи, полягає, зокрема, у зборі і обґрунтуванні позовних вимог певними доказами і додатком до позовної заяви у даній справі є 10 письмових документів та 6 на підтвердження повноважень адвоката, що спростовує доводи скаржника, що даний спір є спором незначної складності та не потребує зазначених у акті витрат часу.

Колегія суддів звертає увагу, що спір виник внаслідок неправомірного ухилення відповідача від укладання договору.

Крім того, судом апеляційної інстанції взято до уваги, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 у даній справі рішення Господарського суду Одеської області від 21.07.2022 залишено без змін.

При цьому, заперечуючи проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, скаржник не зазначив обґрунтованих доводів стосовно неспівмірності, нерозумності визначених сторонами у договорі про надання правової допомоги, додаткових угодах до нього та актах прийому-передачі наданих послуг та понесених у зв`язку з цим витрат заявником.

Колегія суддів вважає, що загальна сума витрат на адвокатські послуги понесена позивачем під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій у розмірі 10 000 грн. жодним чином не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару.

Щодо доводів стосовно того, що Договір № 01/02/20 та Додаткову угоду № 109 від 28.04.2021 до договору № 01/02/20 слід розглядати у якості неукладеного договору, судова колегія зазначає, що положення частини першої статті 204 ЦК України встановлює презумцію правомірності правочину, так правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За результатом перегляду додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 01.09.2022 у справі № 916/2684/21 відповідає матеріалам справи, тому відсутні підстави для його зміни чи скасування за ст. 277 ГПК України. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хаджиміті Лілії Михайлівни - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 01.09.2022 у справі №916/2684/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.02.2023.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Аленін О.Ю.

Суддя Поліщук Л.В.