ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

30 січня 2023 року м. Рівне Справа № 918/356/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2020 року на розгляд до Господарського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в якій останній просить відкрити провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний обліковий номер платника податків: НОМЕР_1 .

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27 квітня 2020 року прийнято заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 до розгляду, підготовче засідання призначено на 18 травня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18 травня 2020 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризацію боргів боржника ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича; у задоволенні заяв арбітражних керуючих Колмика І.С., Сиволюбова М.М. відмовлено; оприлюднено на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; заборонено фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати майно; встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 18 червня 2020 року для подачі до Господарського суду Рівненської області відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду; встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 18 серпня 2020 року для підготовки та подання до Господарського суду Рівненської області плану реструктуризації боргів боржника; визначено дату проведення попереднього судового засідання 20 липня 2020 року об 10:00 год.; зобов`язано керуючого реструктуризацією у строк до 18 липня 2020 року провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; зобов`язано контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України, надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про доходи боржника та членів його сім`ї і про майно, задеклароване такими особами при перетині кордону; зобов`язано орган державної прикордонної служби надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про перетинання боржником та членами його сім`ї державного кордону за останні три роки; зобов`язано банківські установи, в яких відкрито рахунки боржника надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про залишок коштів на рахунках боржника.

Постановою Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2021 року, зокрема: Заяву Головного управління ДПС у Рівненській області з кредиторськими вимогами до боржника ОСОБА_1 задоволено; визнано вимоги конкурсного кредитора (який не має права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів) Головного управління ДПС у Рівненській області, а саме вимоги: 12 537 грн. 90 коп. (друга черга); арбітражному керуючому Книш З.І. внести відомості про включення кредиторських вимог до реєстру вимог кредиторів боржника згідно даного судового рішення; припинено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ); припинено повноваження керуючого реструктуризацією у справі № 918/356/20 Книш З.І. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 412 від 17 квітня 2013 року); визнано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ). банкрутом та ввести процедуру погашення боргів; призначено керуючим реалізацією майна у справі № 918/356/20 Книш З.І. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 412 від 17 квітня 2013 року); здійснено офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом трьох днів повідомлення про визнання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) банкрутом та введення процедури погашення боргів; відкладено розгляд клопотання арбітражного керуючого Сибаля А.М. від 13 червня 2021 року № 112 про затвердження звіту керуючого реструктуризацією про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

05 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від боржника надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 918/356/20.

15 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від арбітражного керуючого Книш З.І. надійшла заява про зняття обтяжень

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19 грудня 2022 року заяву арбітражного керуючого Книш З.І. про зняття обтяжень призначено до розгляду в судовому засіданні на 26 грудня 2022 року.

20 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від арбітражного керуючого Книш З.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

22 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

26 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника кредитора АБ "Укргазбанк" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27 грудня 2022 року клопотання арбітражного керуючого Сибаля А.М. про затвердження звіту керуючого реструктуризацією про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат призначено до розгляду в судовому засіданні на 10 січня 2023 року.

07 січня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

09 січня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від арбітражного керуючого Книш З.І. надійшла заява про здійснення розгляду судового засідання призначеного на 10 січня 2023 року без участі останнього.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10 січня 2023 року, зокрема: відкладено розгляд клопотання арбітражного керуючого Книш З.І. про зняття обтяжень на 30 січня 2023 року; відкладено розгляд клопотання боржника ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 918/356/20 на 30 січня 2023 року; відкладено розгляд клопотання арбітражного керуючого Сибаля А.М. про затвердження звіту керуючого реструктуризацією про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат на 30 січня 2023 року.

27 січня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду клопотання про зупинення провадження у справі № 918/356/20, оскільки представник боржника перебуває у довготривалому лікарняному та не зможе приймати участь у розгляду вказаного клопотання.

30 січня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від арбітражного керуючого Сибаля А.М. надійшли пояснення.

В судове засідання 30 січня 2023 року учасники процесу не з`явилися.

Отже, з метою забезпечення правильного вирішення господарського спору, всебічного та повного розгляду обставин справи, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання боржника та відкладення розгляду клопотання зупинення провадження у справі № 918/356/20.

Щодо розгляду клопотання арбітражного керуючого Книш З.І. про зняття обтяжень, суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданого клопотання арбітражний керуючий Книш З.І. зазначає, що зняття всіх арештів, накладених на майно боржника, та інших обмежень щодо розпорядження його майном, є передбаченим законом правовим наслідком визнання особи банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (процедури погашення боргів боржника у справі про неплатоспроможність) з метою забезпечення реалізації ліквідаційної маси та задоволення вимог кредиторів. Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наразі існують обмеження щодо майна боржника, зокрема: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7616562, від 23.07.2008 15:06:55 за № 7616562, реєстратор: приватний нотаріус Торкупова Т. А., 33013, Рівненська обл., м. Рівне, пр-т Миру, 9 підстава обтяження: договір іпотеки, 2220, 23.07.2008, ВАТ АБ "Укргазбанк", посвідчений ПН Рівненського МНО Торкуновою Т. А., об`єкт обтяження: інше, гараж (літ Г-1) адреса: АДРЕСА_2 , номер РПВН 4001045, власник: ОСОБА_1 , заявник: ПН Рівненського МНО Торкунова Т. А.; Іпотека, реєстраційний номер обтяження 7619928 від 23.07.2008 р. 18:48:10, реєстратор: приватний нотаріус Торкунова Т А., 33013, Рівненська обл, м. Рівне, пр-т Миру, 9, підстава обтяження: договір іпотеки, 2220, 23.07.2008, ВАТ АБ "Укргазбанк", посвідчений ПН Рівненського МНО Торкуновою Т.А., об`єкт обтяження: інше, гараж (літ Г-1) адреса: АДРЕСА_2 , номер РПВН 4001045, іпотекодержатель: ВАТ АБ "Укргазбанк", код 23697280, м. Київ, вул. Єреванська, буд. № 1, боржник за основним зобов`язанням ОСОБА_1 , розмір основного зобов`язання: 35000 долари США, строк виконання 22.07.2013, заставна: немає, додаткові дані: погашення кредиту щомісяця рівними частинами та погашення нарахованих відсотків до 10 числа кожного місяця.

Арбітражний керуючий Книш З.І. зазначає, що неодноразово зверталася з листами до ПАТ АБ "Укргазбанку", як до заставного кредитора, в яких остання просила зняти вищезазначені обтяження з нерухомого майна - гаража (літ Г-1) за адресою: АДРЕСА_2 боржника ОСОБА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру Іпотек.

У відповідь на вказані листи, ПАТ АБ "Укргазбанку" відмовився зняти обтяження з нерухомого майна боржника, пояснивши це тим, що обтяження заборони та іпотеки може припинено виключно з підстав, передбачених статтею 17 ЗУ "Про іпотеку", в тому числі- після реалізації предмета іпотеки в ліквідаційній процедурі.

На думку, арбітражного керуючого Книш З.І. наявність відповідних заборон та обтяжень на нерухомому майні боржника утруднить його реалізацію, та може призвести в подальшому до судових спорів, в тому числі щодо оскарження результатів відповідних торгів.

З вказаними вище твердженнями арбітражного керуючого Книш З.І. суд не погоджується, зважаючи на наступні обставини.

Статтею 4 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою, на підставі повідомлення іпотекодержателя.

Окрім того, Законом України "Про іпотеку" передбачено, що відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку (ч. 1 ст. 19).

В силу ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

На підставі аналізу викладених правових норм вбачається, що наслідком визнання боржника банкрутом є скасування усіх обтяжень та обмежень саме щодо розпорядження майном такого боржника, оскільки основною метою ліквідаційної процедури є продаж майна банкрута та розподіл отриманих коштів між кредиторами.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частинами 1, 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним, договір іпотеки № 2220 від 23 липня 2008 року.

В матеріалах справи, відсутня будь-яка інформація про закінчення, скасування та визнання недійсним договору іпотеки № 2220 від 23 липня 2008 року.

Суд зазначає, що Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено право господарського суду, скасовувати іпотеку нерухомого майна боржника, яка підтверджена дійсним договором іпотеки.

Натомість, вичерпний перелік підстав припинення застави (іпотеки) визначено ст. 593 Цивільного кодексу України та ст. 17 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про іпотеку" підставами припинення іпотеки є: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; інші підстави, передбачені цим Законом.

Таким чином, спеціальним законом та статтею 593 ЦК України передбачені підстави для припинення іпотеки.

Окрім того, положеннями чинного законодавства України про іпотеку та Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено права господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, припиняти іпотеку нерухомого майна боржника, виходячи тільки з обставин відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено термін, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Крім того, суд вважає, що припинення права іпотеки фактично позбавляє кредитора правового статусу у справі про банкрутство як забезпеченого кредитора та робить неможливим продаж заставленого майна без включення його до ліквідаційної маси з направленням отриманих коштів виключно забезпеченому кредитору, що є порушенням його законних прав, оскільки відмови від забезпечення кредитор в установленому Законом порядку не надавав.

З огляду на вищевикладене, заявлена боржником вимога про припинення іпотеки нерухомого майна банкрута в ході процедури неплатоспроможності боржника не відповідає вимогам закону, оскільки положеннями чинного законодавства України про іпотеку та про банкрутство не передбачено права господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, скасовувати (припиняти) іпотеку нерухомого майна боржника, яка підтверджена дійсним договором іпотеки.

Окрім того, суд зазначає, що боржником у даній справі вже подавалось клопотання зняття арушту з вище вказаного предмету іпотеки.

Суд, ухвалою від 23 листопада 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з предмету іпотеки відмовив.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання боржника про зняття арешту з предмету іпотеки.

Окрім того, суд розглянувши матеріали клопотання арбітражного керуючого Сибаля А.М. про затвердження звіту керуючого реструктуризацією про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень керуючого реструктуризацією фізичної особи-підприємця Михайлова Є.В., прийшов до висновку про задоволення останнього зважаючи на наступні обставини.

В обґрунтування поданого клопотання, арбітражний керуючий Сибаль А.М. зазначає, що у зв`язку із завершенням процедури реалізації нерухомого майна боржника, яке є предметом забезпечення грошових вимог кредитора, а також відсутністю інших активів у боржника, які б підлягали включенню до ліквідаційної маси, арбітражним керуючим, сформовано звіт керуючого реалізацією майна у справі № 918/356/20.

У зв`язку із призначенням судом засідання у справі про неплатоспроможність боржника на 16 березня 2021 року, на якому повинен розглядатись погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі, та надходженням вимога кредитора ОСОБА_2 про проведення загальних зборів кредиторів 16 березня 2021 року, керуючим реструктуризацією скликано на 10 березня 2021 року збори кредиторів у справі № 918/356/20 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , до порядку денного яких включено питання - звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат.

На зборах кредиторів 10 березня 2021 року прийнято, щодо (протокол зборів кредиторів № 2 від 10 березня 2021 року) відмовити ОСОБА_3 в схваленні звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення відшкодування його витрат.

У зв`язку із відкладенням судом засідання у справі про неплатоспроможність боржника на 30 березня 2021 року та оскільки зборами кредиторів відмовлено ОСОБА_3 в схваленні звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення відшкодування його витрат відмовлено, то керуючим реструктуризацією скликано на 25 березня 2021 року збори кредиторів у справі № 918/356/20 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 до порядку денного яких включено питання - звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат.

Також, керуючим реструктуризацією у повідомленні про скликання зборів кредиторів запропоновано кредиторам повідомити їх електронну пошту, якщо у них є необхідність попередньо ознайомитись із звітом керуючого реструктуризацією про проведену роботу та звітом про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат, проте, станом на 25 березня 2021 року звернень з даного приводу до керуючого реструктуризацією не надходило.

На збори кредиторів 25 березня 2021 року не прибув кредитор з правом вирішального голосу та прибув кредитор з правом дорадчого голосу, у зв`язку із чим за результатами розгляду питань порядку денного голосування для прийняття рішень не проводилось (протокол зборів кредиторів № 3 від 25 березня 2021 року).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13 квітня 2021 року у справі № 918/356/20 арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича відсторонено від виконання обов`язків керуючого реструктуризацією боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до звіту керуючого реструктуризацією ОСОБА_3 (вих. № 65 від 25.03.2021р.) про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 918/356/20 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боржника у справі № 918/356/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 за період з 18 травня 2020 року по 29 березня 2021 року арбітражному керуючому Сибалю А.М. нараховано основну грошову винагороду в сумі 114 849 грн. 19 коп., джерелом виплати якої є кошти, авансовані заявником (боржником) на депозитний рахунок Господарського суду Рівненської області, а після закінчення авансованих заявником коштів - кошти боржника, з яких станом на 25 березня 2021 року виплачено основну грошову винагороду в сумі 31 530 грн. 00 коп. за рахунок коштів, авансованих заявником (боржником) на депозитний рахунок Господарського суду Рівненської області, залишається належною до виплати основна грошова винагорода в сумі 83 319 грн. 19 коп., залишається належною до виплати основна грошова винагорода в сумі 83 319 грн. 19 коп. за рахунок коштів боржника.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Таким чином, норми Кодексу України з процедур банкрутства, які визначають право арбітражного керуючого на оплату послуг, надання яких в рамках даної справи не заперечувалось, конкретизують положення Основного Закону, є правовою підставою для отримання арбітражним керуючим винагороди за виконану роботу.

Згідно з а. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч. першою статті 30 КУПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства керуючий реалізацією - арбітражний керуючий, призначений господарським судом у справі про неплатоспроможність фізичної особи для здійснення реалізації майна банкрута та задоволення вимог кредиторів.

Частиною 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

У відповідності до ч. 4 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Частиною 5 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Таким чином, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

У даній справі, рішення про створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого комітетом кредиторів у цій справі не приймалося. Коштів від продажу майна для сплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування витрат також відсутні.

Суд зазначає, що відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10 серпня 1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05 жовтня 2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 липня 2020 року по справі № 918/454/18).

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, має здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Зазначена позиція відповідає практиці Верховного Суду, викладеній у постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 912/1783/16, від 04 жовтня 2018 року у справі № 916/1503/17 та від 30 січня 2019 року у справі № 910/32824/15.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (по даній справі конституційне право розпорядника майна на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.

В силу ч. 1 ст. 4 ГПК України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст. З Конституції України), права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (ст. 22 Основного Закону).

Таким чином, норми Кодексу України з процедур банкрутства, які визначають право арбітражного керуючого на оплату послуг, надання яких в рамках даної справи не заперечувалось, конкретизують положення Основного Закону, є правовою підставою для отримання арбітражним керуючим винагороди за виконану роботу. Кодексом України з процедур банкрутства передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході відповідної судової процедури, що застосовується до боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, звіту керуючого реалізацією, арбітражним керуючим Сибалем А.М. в статусі керуючого реалізацією майна фізичної особи-підприємця Михайлова Є.В. вчинено ряд дій та заходів у відповідності з вимогами Кодексу України з процедур банкрутства.

При цьому будь-які скарги чи заперечення з боку кредиторів у справі, інші обставини, які б свідчили про неналежне виконання арбітражним керуючим своїх повноважень, в матеріалах справи відсутні.

Однак, в матеріалах справи № 918/356/20 наявні письмові заперечення учасників процесу на клопотання арбітражного керуючого Сибаля А.М. від 13 червня 2021 року № 112 про затвердження звіту керуючого реструктуризацією про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витратна, в яких останні зазначили причине не затвердження звіту арбітражного керуючого Сибаля А.М. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витратна.

Суд, вважає занеобхідне дати вказаним вище обставинам оцінку зважаючи на таке.

На думку кредитора АБ "Укргазбанк", після закінчення трьох місяців авансування грошової винагороди процедури КУзПБ не передбачає порядку відшкодування фактично понесених витрат арбітражного керуючого і грошової винагороди арбітражного керуючого у разі, якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів.

Проте, таке твердження кредитора не відповідає дійсності, оскільки як зазначено у ст. 133 КУзПБ:

1. Для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.

2. Витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів. Тобто, ч.ч.1,2 ст. 133 КУзПБ визначає джерелом сплати винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, кошти боржника, від продажу його майна (за наявності такого).

Кредитор заперечує вимоги про стягнення на користь арбітражного керуючого суми грошової винагороди та здійснення витрат з кредиторів виходячи з принципу пропорційності їх грошових вимог.

Такі заперечення кредитора є недоречними і не стосуються розгляду питання по-суті, оскільки арбітражним керуючим Сибалем А.М. не заявлялись вимоги про стягнення з кредиторів пропорційно розміру їх грошових вимог сум грошової винагороди і дане питання наразі Судом не розглядається.

Кредитор зазначає про начебто неналежне виконання арбітражним керуючим Сибалем А.М. своїх обов`язків, зокрема порушення тримісячного строку підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника та здійснення запитів для виявлення майна боржника лише 27 жовтня 2020 року.

Такі заперечення кредитора є безпідставними, виходячи з наступного: відповідно до п. 8 ч. 5 ст. 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд зазначає про: строк підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника, який не може перевищувати трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КУзПБ у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів.

23 листопада 2020 року ухвалою суду включено до реєстру вимог кредиторів визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення.

За відсутності визнаних судом вимог кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення взагалі неможливо підготувати та розглядати проект плану реструктуризації боржника, який повинен згідно із ч. 2 ст. 124 КУзПБ містити вищезгадані відомості.

На виконання вимог ухвали Господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року керуючим реструктуризацією скликано на 07 грудня 2020 року збори кредиторів у справі № 918/356/20 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ), на яких прийнято, зокрема, наступні рішення (протокол зборів кредиторів № 1 від 07 грудня 2020 року): повторно розглянути питання про схвалення проекту плану реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 на наступних зборах кредиторів.

В результаті обговорення на зборах кредиторів проекту плану реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 була висловлена позиція, що такий проект потребує доопрацювання, зокрема, в частині конкретизації засад участі інвестора ОСОБА_4 та строків погашення боргів з врахуванням черговості задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 5 ст. 123 КУзПБ рішення про затвердження плану реструктуризації боргів приймається конкурсними та забезпеченими кредиторами окремо.

План реструктуризації боргів та зміни до нього вважаються схваленими, якщо їх підтримали всі забезпечені кредитори та не менше 50 відсотків конкурсних кредиторів. Згідно із ч. 1 ст. 126 КУзПБ керуючий реструктуризацією протягом трьох днів з дня схвалення зборами кредиторів погодженого з боржником плану реструктуризації боргів подає до господарського суду заяву про затвердження плану реструктуризації боргів.

Як вбачається із протоколу зборів кредиторів № 2 від 10 березня 2021 року забезпечений кредитор - АБ "Укргазбанк" не прийняв рішення про погодження проекту плану реструктуризації боргів боржника, а заявлений боржником інвестор не підтвердив фінансової платоспроможності щодо його виконання, а відтак зборами кредиторів прийнято рішення відмовити у схваленні плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року.

Отже, план реструктуризації боргів боржника керуючим реструктуризацією Сибалем А.М. не подано на затвердження суду, зокрема, внаслідок бездіяльності кредитора - АБ "Укргазбанк", який не прийняв рішення щодо погодження проекту плану реструктуризації, а також не надав будь-яких зауважень щодо нього, які б могли бути розглянуті та враховані.

Суд зазначає, що без схвалення АБ "Укргазбанк" неможливе затвердження судом плану реструктуризації боржника,.

Кредитор зазначає, що керуючий реструктуризацією Сибалем А.М. лише 27 жовтня 2020 р.окузробив запити щодо виявлення майна боржника

Дане твердження кредитора не відповідає дійсності, оскільки як свідчать матеріали справи, керуючим реструктуризацією Сибалем А.М. здійснювались заходи щодо виявлення майна боржника шляхом отримання інформації з відповідних реєстрів та здійснення запитів з моменту призначення у справі, в т.ч. самостійно з відповідних державних реєстрів отримано наступну інформацію про наступне:

1) згідно інформаційної довідки від 31 травня 2020 року № 210807070 з ДРРПНМ боржнику на праві власності належить гараж (літ. Г-1), загальною площею 306,3 кв.м., адреса: АДРЕСА_2 , номер РПВНМ 4001045;

2) відсутні відомості про рухоме майно боржника - витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 31 травня 2020 року № Р41798;

3) за боржником не зареєстровані транспортні засоби - дані пошуку в реєстрі власників транспортних засобів від 31 травня 2020 року.

Надіслано на електронні поштові скриньки банківських установ запит від 09 липня 2020 року № 53 про надання Господарському суду Рівненської області та керуючому реструктуризацією інформацію про те, чи відкрито у банках рахунки боржника - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), номери рахунків та залишки коштів на рахунках.

На поданий запит отримано відповіді про відсутність відкритих рахунків боржника.

Також, керуючим реструктуризацією спільно із боржником проведено опис (інвентаризацію) майна боржника, за підсумками чого складено акт від 08 липня 2020 року згідно якого встановлено наступне: боржнику належить на праві власності гараж (літ. Г-1), загальною площею 306,3 кв.м., адреса: АДРЕСА_2 , номер РПВНМ 4001045, вартістю 1 100 000,00 грн. іншого майна, належного боржнику, зокрема, нерухомого майна, незавершеного будівництва, транспортних засобів, об`єктів інтелектуальної власності, іншого рухомого майна, грошових коштів, не виявлено та боржником не декларувалось.

Опис (інвентаризація) майна боржника проводилась за адресами: АДРЕСА_3 .

Вищенаведене зазначено у клопотанні про долучення документів від 15 липня 2020 року № 57 до Г осподарського суду Рівненської області, долучено ряд доказів, а також у звіті керуючого реструктуризацією про проведену роботі для зборів кредиторів від 07 грудня 2020 року № 139/1.

На виконання вимог ухвали Господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року керуючим реструктуризацією скликано на 07 грудня 2020 року збори кредиторів у справі № 918/356/20 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ), на яких прийнято, зокрема, наступні рішення (протокол зборів кредиторів № 1 від 07 грудня 2020 року): Звіт керуючого реструктуризацією Сибаля А.М. про результати перевірки декларації про майновий стан боржника - ОСОБА_1 взяти до відома, роботу керуючого реструктуризацією Сибаля А.М. щодо перевірки декларації про майновий стан боржника - ОСОБА_1 визнати задовільною; Звіт керуючого реструктуризацією Сибаля А.М. про проведену роботу під час процедури реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 взяти до відома, роботу керуючого реструктуризацією Сибаля А.М. визнати задовільною.

Кредитор зазначає, що керуючий реструктуризацією не подавав обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу АБ "Украгазбанк", оскільки відзив було підготовлено адвокатом.

Проте, як свідчать матеріали справи, відзив на апеляційну скаргу АБ "Укргазбанк" підписано та надіслано в апеляційний суд саме керуючим реструктуризацією, тобто керуючим реструктуризацією було подано відзив, проект якого готував адвокат.

Таким чином, кредитор свідомо та необґрунтовано здійснює підміну понять подання відзиву як процесуальну дію учасника справи та підготовка відзиву, що є внутрішніми правовідносинами між адвокатом та клієнтом в межах відповідного договору.

Кредитор зазначає, що нібито за систематичне порушення виконання арбітражним керуючим обов язків керуючого реструктуризацією покладених на нього судом було прийняте рішення про звернення до суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича від виконання повноважень керуючого реструктуризацією в справі № 918/356/20. Клопотання задоволено судом.

Дані доводи кредитора повністю не відповідають дійсності, оскільки, ухвала суду від 13 квітня 2021 року свідчить про наступне, а саме головою зборів (кредитор ОСОБА_2 ) подано до суду клопотання про відсторонення арбітражного керуючого Сибаля А.М. від виконання повноважень керуючого реструктуризації та призначення керуючим реструктуризації фізичної особи ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Книш З.І. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 412 від 17 квітня 2013 року).

Клопотання вмотивоване тим, що зборами кредиторів 10 березня 2021 року одноголосно прийнято рішення про необхідність звернення до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого Сибаля А.М. від виконання повноважень керуючого реструктуризації та призначення керуючим реструктуризації фізичної особи ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Книш З.І., у відповідності до норм ст. 28 та ст. 123 Кодексу. Надаючи оцінку вищевказаним обставинам та задовольняючи подане клопотання, суд керується тим, що приписами ч. 4 ст. 28 Кодексу та абз. 5 п. 8 ст. 123 Кодексу законодавець закріпив право зборів кредиторів звертатись до суду як з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав, так і з клопотанням про припинення повноважень арбітражного керуючого.

Частиною 4 (абз. 3) ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав.

Отже, ухвалою суду від 13 квітня 2021 року припинено повноваження арбітражного керуючого Сибаля А.М., як керуючого реструктуризацією у справі № 918/356/20 про неплатоспроможність ОСОБА_5 у зв`язку із прийнятим рішення зборів кредиторів «незалежно від наявності підстав» (ч. 4 (абз. 3) ст. 28 КУзПБ), а не за певне порушення в роботі керуючого реструктуризацією

Щодо пояснень боржника - ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Боржник зазначає, що зборами кредиторів від 16 грудня 2021 року, оформлених протоколом № 5 зборів кредиторів ОСОБА_1 , відхилено звіт керуючого реструктуризацією Сибаля А.М. про проведену роботу за період з 30 листопада 2020 року по 12 квітня 2021 року з підстав начебто неналежного виконання обов`язків арбітражного керуючого.

На думку боржника та зборів кредиторів арбітражний керуючий не приймав участі в розробці планів реструктуризації боржника, не забезпечував їх розгляд зборами кредиторів та подання до господарського суду по справі № 918/356/20.

Дане не відповідає дійсності, оскільки на виконання вимог ухвали Господарського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року керуючим реструктуризацією було скликано на 07.12.2020р. збори кредиторів у справі № 918/356/20 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ), на яких прийнято, зокрема, наступні рішення (протокол зборів кредиторів № 1 від 07 грудня 2020 року): повторно розглянути питання про схвалення проекту плану реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 на наступних зборах кредиторів.

В результаті обговорення на зборах кредиторів проекту плану реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 була висловлена позиція, що такий проект потребує доопрацювання, зокрема, в частині конкретизації засад участі інвестора ОСОБА_4 та строків погашення боргів з врахуванням черговості задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 5 ст. 123 КУзПБ рішення про затвердження плану реструктуризації боргів приймається конкурсними та забезпеченими кредиторами окремо.

План реструктуризації боргів та зміни до нього вважаються схваленими, якщо їх підтримали всі забезпечені кредитори та не менше 50 відсотків конкурсних кредиторів.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУзПБ керуючий реструктуризацією протягом трьох днів з дня схвалення зборами кредиторів погодженого з боржником плану реструктуризації боргів подає до господарського суду заяву про затвердження плану реструктуризації боргів. Як вбачається із протоколу зборів кредиторів № 2 від 10 березня 2021 року забезпечений кредитор - АБ "Укргазбанк" не прийняв рішення про погодження проекту плану реструктуризації боргів боржника, а заявлений боржником інвестор не підтвердив фінансової платоспроможності щодо його виконання, а відтак зборами кредиторів прийнято рішення відмовити у схваленні плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року.

Отже, план реструктуризації боргів боржника керуючим реструктуризацією Сибалем А.М. не подано на затвердження суду, зокрема, внаслідок бездіяльності кредитора - АБ "Укргазбанк", який не прийняв рішення щодо погодження проекту плану реструктуризації, а також не надав будь-яких зауважень щодо нього, які б могли бути розглянуті та враховані.

Оскільки без схвалення АБ "Укргазбанк" неможливе затвердження судом плану реструктуризації боржника, АБ "Укргазбанк" ігнорував розгляд та схвалення такого плану, то будь-яке доопрацювання плану реструктуризації від 07 грудня 2020 року є неможливим за відсутності позиції банку.

Вказані обставини спростовують твердження представника боржника про те, що арбітражний керуючий Сибаль А.М. не взяв участь в розробці плану реструктуризації боргів боржника.

Всупереч положенням ст. 114 КУзПБ не виконав вимоги кредитора ОСОБА_2 від 31 січня 2021 року щодо проведення загальних зборів кредиторів, внаслідок чого 08 квітня 2021 року не відбулись загальні збори кредиторів щодо погодження/непогодження кредиторами плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 в справі № 918/356/20, а саме провадження про неплатоспроможність боржника було затягнуте в часі.

Дане не відповідає дійсності, оскільки на виконання вимоги кредитора ОСОБА_2 від 31 січня 2021 року щодо проведення загальних зборів кредиторів такі збори були скликані на що 16 квітня 2021 року, про що боржнику та кредиторам надіслано повідомлення від 06 квітня 2021 року № 82.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства збори кредиторів на вимогу комітету кредиторів або окремих кредиторів скликаються арбітражним керуючим та проводяться протягом двох тижнів з дня надходження письмової вимоги про їх скликання.

Відтак, з метою дотримання встановленого ч. 3 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства строку скликання та проведення зборів кредиторів такі необхідно було скликати та провести не пізніше 18 квітня 2021 року.

Скликати та провести збори кредиторів у запропоновану кредитором ОСОБА_2 дату - 08 квітня 2021 року не було за можливим, оскільки скликання зборів кредиторів потребує письмового повідомлення про дату і час їх проведення з врахуванням строків поштового обігу, а також необхідний час на підготовку спільно з боржником - ОСОБА_1 нового плану реструктуризації боргів боржника та надання його проекту для попереднього ознайомлення кредиторам.

КУзПБ не наділяє кредитора правом вимагати від арбітражного керуючого скликання зборів кредиторів на конкретну дату, а керуючим реструктуризацією не було порушено встановленого ч. 3 ст. 48 КУзПБ двотижневого строку скликання зборів кредиторів на вимогу окремого кредитора.

Окрім того, зборами кредиторів та забезпеченим кредитором не схвалено плану реструктуризації боргів боржника, внаслідок чого постановою суду у справі № 918/356/20 від 20 грудня 2021 року боржника визнано банкрутом та введено процедуру погашення боргів, тобто доводи боржника про затягування справи арбітражним керуючим Сибалем А.М. є безпідставні.

Представник боржника зазначає, що арбітражний керуючий Сибаль А.М. безпідставно стягнуто з кредитора не передбачені законом витрати на оплату правової допомоги, наданої адвокатом арбітражному керуючому в справі № 918/356/20, уклавши договір № 3 про надання юридичних послуг від 01 квітня 2021 року, не довівши даний факт до зборів кредиторів, що в нього недостатньо знань для ведення справи і не погодивши з кредиторами укладення вищезгаданої угоди.

Такі доводи боржника є необґрунтованими, оскільки додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 лютого 2021 року у справі № 918/356/20 частково задоволено заяву керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Сибаля А. М. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, стягнено з АБ "Укргазбанк" на користь ОСОБА_3 1 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Правнича допомога надавалася саме арбітражному керуючому за його власні кошти, дані витрати не покладаються ні на боржника, ні на кредиторів у справі (таких вимог арбітражний керуючий не висував), стосувалися вирішення спірного питання між арбітражним керуючим та АБ "Укргазбанк" щодо обґрунтованості апеляційної скарги останнього.

Боржник зазначає, що арбітражним керуючим Сибалем А.М. не оспорювалось рішення зборів кредиторів від 16 грудня 2021 року, оформлене протоколом № 5, проте КУзПБ не передбачено можливості оскарження рішень представницьких органів кредиторів. Такі рішення не мають заздалегідь встановленої сили, підлягають оцінці господарським судом нарівні з іншими доказами та в разі необґрунтованості таких рішень не враховуються господарським судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 КУзПБ при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання боржника на постанову ВС від 19 жовтня 2021 року у справі № 44/610-б-43/145 є безпідставним, оскільки у даній постанові ВС не викладав висновків щодо застосування норм права, які регулюють сплату основної винагороди арбітражного керуючого (відсутні покликання на конкретні норм права).

Суд зазначає, що керуючим реструктуризацією Сибалем А.М. належно виконувались обов`язки у даній справі, жодних скарг та дії чи бездіяльність керуючого реструктуризацією не надходило, такі скарги судом не розглядались, жодних порушень в роботі керуючого реструктуризацією судом не встановлено, робота керуючого реструктуризацією була визнана задовільною рішенням зборів кредиторів (протокол № 1 від 07 грудня 2020 року). В той же час, рішення зборів кредиторів від 16 грудня 2021 року, оформлене протоколом № 5, яким відхилено звіт керуючого реструктуризацією Сибаля А.М. про проведену роботу за період з 30 листопада 2020 року по 12 квітня 2021 року з підстав неналежного виконання обов`язків арбітражного керуючого, є необґрунтованим.

Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що звіт про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Сибаля А.М. підлягає затвердженню.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 169, 202, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 42, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання арбітражного керуючого Книш З.І. про зняття обтяжень - відмовити.

2. Клопотання арбітражного керуючого Сибаля А.М. про затвердження звіту керуючого реструктуризацією про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат - задоволити.

3. Затвердити звіт керуючого реструктуризацією ОСОБА_3 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 918/356/20 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , відповідно до якого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боржника у справі № 918/356/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 за період з 18 травня 2020 року по 29 березня 2021 року арбітражному керуючому Сибалю А.М. нараховано основну грошову винагороду в сумі 114 849 грн. 19 коп.

4. Клопотання боржника про відкладення розгляд клопотання про зупинення провадження у справі № 918/356/20 задоволити.

5. Відкласти розгляд клопотання боржника про зупинення провадження у справі № 918/356/20 до надходження до суду заяви про призначення останнього до розгляду у судовому засіданні.

Ухвала набирає законної сили 30 січня 2023 року у відповідності до приписів ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua .

Суддя Войтюк В.Р.