УХВАЛА

м. Київ

06.02.2023Справа № 910/1827/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши

заяву Приватного підприємства "Ратмир-Соло"

про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову

Особи, які отримають статус учасника справи:

відповідач-1 Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київреконструкція"

відповідач-2 ОСОБА_1

відповідач-3 Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олена Віталіївна

відповідач-4 Комунальне підприємство Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації"

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва 03.02.2023 надійшла заява Приватного підприємства "Ратмир-Соло" про забезпечення позову в якій заявник просить суд:

- накласти арешт на весь комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000 та №000;

- заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав щодо нерухомого майна - комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000 та №000 та щодо:

реєстрації права власності, відчуження, у тому числі на електронних торгах, обтяження, передання у користування у будь-який спосіб, зміну майнових прав об`єкту нерухомого майна, внесення відповідних змін до державних реєстрів;

укладання договорів оренди, інші договори з передання в оренду або користування;

виселення, вселення орендарів, проведення будівельних робіт та зміни замків;

укладання або переукладання комунальних договорів, у тому числі на електропостачання, газопостачання, водопостачання та каналізацію, охоронні послуги, оформлення земельної ділянки за ОСОБА_1 та інше;

- передати весь комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000 та №000 на відповідальне зберігання Приватному підприємству "Ратмир-Соло" ;

- внести дані відомості про заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав щодо нерухомого майна - комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000 та №000 до державного реєстру речових прав та їх обтяжень.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що Приватне підприємство "Ратмир-Соло" є власником нерухомого майна - комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000 та №000.

Проте, заявник стверджує, що на територію будівель та споруд було неодноразово скоєно проникнення невідомих осіб, які стверджували, що у них, нібито, є договір про оренду приміщень (408 м.кв.) з ОСОБА_1 .

Заявник наголошує, що з моменту укладення договору з 21.06.2005 право власності іншим особам на об`єкт нерухомого майна не передавав та не продавав його повністю або частково, та вважає договір від 26.02.2010 нікчемним.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частинами першою, третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими заявником вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що заявником у заяві про вжиття заходів щодо забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не долучено жодних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до прийняття рішення у даній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені.

Таким чином, заява про вжиття заходів забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Ю. Кирилюк