ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2507/22
Господарський суд Одеської області у складі:

Судді Гут С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників учасників справи:

від прокуратури: не з`явився,

від позивача: не з`явився,

від відповідача 1: не з`явився,

від відповідача 2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області до відповідачів: Комунального закладу "ЙОСИПІВСЬКИЙ ЛІЦЕЙ" Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області та Фізичної особи-підприємця Цибульського Андрія Сергійовича про припинення права користування земельною ділянкою.

Встановив:

26.09.2022 р. Керівник Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (далі - Селищна рада, Позивач) до Комунального закладу "ЙОСИПІВСЬКИЙ ЛІЦЕЙ" Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (далі - Комунальний заклад, Відповідач 1) та Фізичної особи-підприємця Цибульського Андрія Сергійовича (далі - ФОП Цибульський А.С., Відповідача 2), в якій просить:

- визнати недійсним договір про спільний обробіток земельної ділянки від 22.12.2021 р., укладений між Комунальним закладом "НАВЧАЛЬНО-ВИХОВНИЙ КОМПЛЕКС "ЗАГАЛЬНООСВІТНІЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД І-ІІІ СТУПЕНІВ - ДОШКІЛЬНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД" с. Йосипівка Роздільнянського району Одеської області, в особі директора Лисака Ю.І., з однієї сторони та ФОП Цибульським А.С., з другої сторони, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0792 загальною площею 20 га, що розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Йосипівка (за межами населеного пункту);

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Цибульського Андрія Сергійовича звільнити земельну ділянку площею 20 га з кадастровим номером :01:001:0792, розташовану на території Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області та повернути її Комунальному закладу "НАВЧАЛЬНО-ВИХОВНИЙ КОМПЛЕКС "ЗАГАЛЬНООСВІТНІЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД І-ІІІ СТУПЕНІВ - ДОШКІЛЬНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД" с. Йосипівка Роздільнянського району Одеської області за актом прийому-передачі.

Обґрунтовуючи звернення з позовом до господарського суду Прокурор посилається на те, що земельна ділянка із кадастровим номер :01:001:0792 відноситься до земель комунальної власності Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, проте Комунальним закладом "НАВЧАЛЬНО-ВИХОВНИЙ КОМПЛЕКС "ЗАГАЛЬНООСВІТНІЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД І-ІІІ СТУПЕНІВ - ДОШКІЛЬНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД" с. Йосипівка Роздільнянського району Одеської області як землекористувачем 22.12.2021 р. укладено з Фізичною особою-підприємцем Цибульським Андрієм Сергійовичем договір про спільний обробіток земельної ділянки, однак відповідний договір є удаваним, містить ознаки договору оренди земельної ділянки, який укладено всупереч приписам законодавства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2022 р. позовній заяві Прокурора присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 916/2507/22 та визначено суддю Господарського суду Одеської області Гута С.Ф. для розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 р. прийнято позовну заяву Прокурора до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2507/22, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.11.2022 р.

25.10.2022 р. Прокурор звернувся до господарського суду із клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку із укладанням 17.10.2022 р. між Комунальним закладом та ФОП Цибульським А.С. угоди про дострокове розірвання договору про спільний обробіток земельної ділянки, укладеної 22.12.2021 р., та складанням 17.10.2022 р. акту про припинення спільного обробітку земельної ділянки, відповідно до якого ФОП Цибульським А.С. повернуто Комунальному закладу земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0792. Крім того, Прокурор просить повернути сплачений судовий збір у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Відповідно до наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (виплаті поштового переказу), надіслані Селищній раді, Комунальному закладу та ФОП Цибульському А.С. на зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреси кожним із перелічених учасників справи копії ухвали про відкриття провадження у справі отримано під розписку.

Призначене на 01.11.2022 р. підготовче засідання не відбулось у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.11.2022 р. відкладено підготовче засідання на 29.11.2022 р.

Призначене на 29.11.2022 р. підготовче засідання не відбулось у зв`язку із відсутністю живлення електричної енергії в адміністративному приміщенні Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.11.2022 р. призначено розгляд справи на 15.12.2022 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.12.2022 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/2507/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.12.2022 р.

27.12.2022 р. перед судовим засіданням ФОП Цибульським А.С. та Комунальним закладом подано до канцелярії суду заяви про визнання позовних вимог в порядку статті 191 ГПК України в частині визнання недійсним укладеного договору.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2022 р. відкладено розгляд справи на 24.01.2023 р.

У призначене на 24.01.2023 р. представники учасників справи не з`явились, обізнаність про судове засідання підтверджується залишеними в судовому засіданні 27.12.2022 р. розписками.

24.01.2023 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.07.2017 р. № 15-6910/13-17-сг надано Комунальному закладу "НАВЧАЛЬНО-ВИХОВНИЙ КОМПЛЕКС "ЗАГАЛЬНООСВІТНІЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД І-ІІІ СТУПЕНІВ - ДОШКІЛЬНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД" С.ЙОСИПІВКА РОЗДІЛЬНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ" (яким подальшому змінено назву на Комунальний заклад "ЙОСИПІВСЬКИЙ ЛІЦЕЙ" Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, Код ) у постійне користування земельну ділянку площею 20,0000 га, в тому числі ріллі площею 20,0000 га (кадастровий номер :01:001:0792) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для дослідницьких і навчальних цілей (землі сільськогосподарського призначення), розташовану на території Йосипівкої сільської ради Зарахівського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 р. № 720-Р визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Одеської області, відповідно до яких територіальні громади (населені пункти) Захарівської, Василівської, Карабанівської, Йосипівської, Павлівської, Росіянівської, Войничівської, Мар`янівської, Новозаріцької, Онилівської входять до складу Захарівської територіальної громади.

Рішенням Захарівскої селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 17.11.2020 р. № 13-VІІІ розпочато процедуру реорганізації юридичної особи - Йосипівської сільської ради Захарівського району Одеської області (Код ) шляхом приєднання до Захарівскої селищної ради Роздільнянського району Одеської області (Код ); визначено, що Захарівска селищна рада Роздільнянського району Одеської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Йосипівської сільської ради (пункти 5 та 6 рішення).

Пунктом 1.1 Статуту Комунальному закладу "НАВЧАЛЬНО-ВИХОВНИЙ КОМПЛЕКС "ЗАГАЛЬНООСВІТНІЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД І-ІІІ СТУПЕНІВ - ДОШКІЛЬНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД" С.ЙОСИПІВКА РОЗДІЛЬНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ", затвердженого рішенням Захаріської селищної ради Одеської області від 31.12.2020 р. № 41-VIII, перебачено що Комунальний заклад - заклад освіти заснований на майні, що належить на праві спільної власності територіальних громад сіл, селищ Захарівського району, інтереси яких представляє Захарівська селищна рада Одеської області в межах повноважень, визначених законодавством України. Здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, чинного законодавства, в тому числі законів України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту», «Про дошкільну освіту», Положення про навчально-виховний комплекс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.2003 р. № 306, керується рішеннями, розпорядженнями та наказами Засновника, власним Статутом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1.6 Статуту головною метою Закладу освіти є забезпечення права громадян на здобуття дошкільної, повної загальної середньої освіти. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, загальної середньої освіти в державних та комунальних закладах.

Відповідно до пункту 1.9 Статуту Заклад освіти самостійно приймає рішення і здійснює діяльність в межах компетентності, передбаченої чинним законодавством, Положенням та даним Статутом.

Відповідно до пункту 13.2 Статуту майно Закладу належить йому на праві оперативного управління відповідно до чинного законодавства, Статуту Закладу та укладених ним угод.

Відповідно до пункту 13.3 Статуту Заклад відповідно до чинного законодавства користується землею, іншими природними ресурсами і несе відповідальність за дотримання вимог та норм з їх охорони.

22.11.2021 р. між Комунальним закладом (Сторона-1) та ФОП Цибульським А.С. (Сторона-2) укладено договір про спільний обробіток земельної ділянки (Договір), відповідно до пункту 1.1 якого предметом Договору слід вважати відносини між сторонами, направлені на спільне вирощування сільськогосподарських культур не заборонених законодавством, надання послуг у сфері сільського господарства (інші необхідні види діяльності згідно класифікатору КВЕД) без об`єднання вкладів сторін в рамках чинного законодавства України, з метою забезпечення належного застосування земельної ділянки у шкільному навчальному процесі та розвитку пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, розвитку пошуково-пізнавальної активності учнів, поглиблення знань, удосконалення умінь і навичок, розширення кругозору, формування екологічного світогляду.

Для досягнення цілей за даним Договором Сторони зобов`язуються: Обмінюватися наявною у їхньому розпорядженні інформацією з аспектів взаємного інтересу; Проводити спільні консультації та семінари з тематики визначеної річним планом школи з метою ведення навчальної і дослідної роботи (пункти 2.1,2.1.1,2.1.2 Договору).

Сторона-1 за даною угодою зобов`язується у термін протягом 15 (п`ятнадцяти ) днів із моменту підписання цього Договору допустити на свою територію - земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0792 загальною площею 20 га, що розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Йосипівка (за межами населеного пункту) Сторону-2 з власними матеріалами та трудовими ресурсами для проведення заходів з вирощування сільськогосподарських культур (пункт 3.1.1 Договору).

Сторона-2 зобов`язується у термін протягом 15 (п`ятнадцяти) днів після підписання цього Договору, приступити до здійснення спільних проектів, передбачених умовами даного Договору (пункт 4.1.1 Договору).

Внесок Сторони-1: Вартість земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0792 загальною площею 20 га, на момент укладення даного Договору складає 778384,06 грн (пункт 5.1.1 Договору). Частка внеску Сторони-1 складає 0 відсотків (пункт 5.1.2 Договору).

Земельна ділянка Сторони-1, знаходиться в постійному користуванні і підлягає використанню за призначенням, передбаченим Земельним Законодавством України на весь період дії договору (пункт 5.1.3 Договору).

Внесок Сторони-2: Особиста трудова участь, майно та грошові кошти (пункт 5.2.1 Договору). Порядок і терміни подачі внесків: по мірі необхідності проведення фінансування робіт (пункт 5.2.2 Договору). Частку внеску Сторони-2 складає 100 відсотків (пункт 5.2.3 Договору).

Сторона-2 отримує право розпорядження вирощеною продукцією, з компенсуванням суми коштів за вирощену за допомогою школи продукцію не менше восьми відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один гектар, що підлягає обов`язковому перерахуванню вказаних коштів до 01.11.2022 року Стороні-1, незалежно від фінансових результатів вказаної діяльності (пункт 6.1 Договору).

Термін дії договору з моменту підписання до 25.10.2022 р. (пункт 7.1 Договору).

Сторони за даним Договором несуть відповідальність, згідно вимог чинного законодавства України (пункт 8.1 Договору).

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

Відповідно до довідки Комунальної установи «ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ КОМУНАЛЬНИХ ЗАКЛАДІВ ТА УСТАНОВ ЗАХАРІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ РОЗДІЛЬНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ» від 18.07.2022 р. № 03-09/138 на спеціальний рахунок Комунального закладу згідно договору про спільний обробіток землі зараховано 06.12.2018 р. - 50193,00 грн, 04.12.2019 р. - 38919,20 грн, 01.02.2021 р. - 39200,00 грн та 30.11.2021 р. № 62300,00 грн.

27.07.2022 р. Роздільнянською окружною прокуратурою Одеської області надіслано голові Захарівської селищної ради повідомлення в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру», в якому доводить до відома останнього укладання 22.11.2021 р. між Комунальним закладом та ФОП Цибульським А.С. договору про спільний обробіток землі з кадастровим номером :01:001:0792, посилається на укладання вказаного договору всупереч вимогам законодавства України та з`ясовує, чи вживались заходи стосовно скасування договору та повернення вказаної земельної ділянки.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошово оцінку земельної ділянки, сформованої 08.02.2022 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0792 із категорією земель - землі сільськогосподарського призначення становить 778384,06 грн.

01.08.2022 р. Селищна рада у відповідь на повідомлення Прокурора повідомляє, що у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації та запровадженням на території держави воєнного стану першочергово вирішуються питання, спрямовані на захист та збереження територіальної цілісності держави. Питання з приводу вжиття заходів щодо припинення/скасування відповідного договору залишаються відкритим.

14.09.2022 р. Роздільнянською окружною прокуратурою Одеської області надіслано голові Захарівської селищної ради повідомлення в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру», в якому повідомляє про наявність підстав звернення з позовом до суду в інтересах Селищної ради про визнання недійсним укладеного 22.11.2021 р. між Комунальним закладом та ФОП Цибульським А.С. договору про спільний обробіток землі з кадастровим номером :01:001:0792 та зобов`язання повернути земельні ділянки.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.08.2022 р. № 306800017 право постійного користування земельною ділянкою із кадастровим номером :01:001:0792 03.08.2017 р. на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.07.2017 р. № 15-6910/13-17-сг зареєстроване за Комунальним закладом "НАВЧАЛЬНО-ВИХОВНИЙ КОМПЛЕКС "ЗАГАЛЬНООСВІТНІЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД І-ІІІ СТУПЕНІВ - ДОШКІЛЬНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД" С.ЙОСИПІВКА РОЗДІЛЬНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ" (Код ).

17.10.2022 р. між Комунальним закладом (Сторона-1) та ФОП Цибульським А.С. (Сторона-2) укладено угоду про дострокове розірвання договору про спільний обробіток земельної ділянки, укладений 22.11.2021 р.

Також 17.10.2022 р. між Комунальним закладом (Сторона-1) та ФОП Цибульським А.С. (Сторона-2) підписано акт про припинення спільного обробітку земельної ділянки, відповідно до якого ФОП Цибульським А.С. як Стороною-2 повернуто, а Комунальним закладом як Стороною-1 прийнято в одноособове користування земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0792.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом частин 1,3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 р. у справі № 924/1237/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:

«Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (пункт 37).

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (пункт 38).

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (пункт 39).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (пункт 40).

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (пункт 43)».

Враховуючи викладене, те, що 27.07.2022 р. Прокуратурою повідомлено в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» Селищну раду про укладення 22.11.2021 р. між Комунальною установою та ФОП Цибульським А.С. договору про спільний обробіток земельної ділянки, проте Селищною радою 01.08.2022 р. надано відповідь про невжиття заходів щодо припинення/скасування вказаного договору, господарський суд доходить до висновку, що Прокурором підтверджено наявність підстав для представництва інтересів Селищної ради в господарському суді.

Згідно із частиною 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За змістом частини 2 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

У пункті 10 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст. Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу. За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад.

Із уведенням у дію 01.01.2002 р. нового Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності, про що зазначено у частині 2 статті 83 Земельного кодексу України.

Отже, принцип розмежування земель державної і комунальної власності відображено у положеннях Земельного кодексу України, який, зокрема, полягає у визнанні пріоритету належності земель у межах населеного пункту відповідній територіальній громаді. Тобто всі землі у межах населеного пункту вважаються такими, що із 01.01.2002 р. перебувають у комунальній власності, крім земель, належність яких державі або приватним власникам зафіксована у Земельному кодексі України.

Разом з цим 01.01.2013 р. набув чинності Закон України від 06.09.2012 р. № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", за змістом пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Згідно з пунктом 5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.09.2012 р. № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно зі статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку.

Як передбачено у пункті 6 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.09.2012 р. № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, та її затвердження здійснюються відповідною сільською, селищною, міською радою.

За змістом пункту 9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.09.2012 р. № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" державна реєстрація речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності, зазначених у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється в порядку, встановленому законом.

25.07.2021 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-IX, відповідно до якого доповнено розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України пунктом 24 та зазначено, що: «з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад… Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору».

Отже, беручи до уваги наведені положення Конституції України, Земельного Кодексу України і пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.09.2012 р. № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-IX, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 р. № 720-Р та Рішення Захарівскої селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 17.11.2020 р. № 13-VІІІ з 25.07.2021 р. земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0792 відносить до земель комунальної власності Захарівскої селищної ради Роздільнянського району Одеської області.

Положеннями статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до приписів частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, невідповідність змісту правочину Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства є однією з необхідних умов визнання його недійсним.

Статтею 235 ЦК України встановлено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Господарським судом встановлено, що 22.11.2021 р. між Комунальним закладом (Сторона-1) та ФОП Цибульським А.С. (Сторона-2) укладено договір про спільний обробіток земельної ділянки, предметом якого відповідно до пункту 1.1 сторони вважаю відносини, направлені на спільне вирощування сільськогосподарських культур не заборонених законодавством, надання послуг у сфері сільського господарства (інші необхідні види діяльності згідно класифікатору КВЕД) без об`єднання вкладів сторін.

Положення статті 1130 ЦК України передбачають, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Відповідно до приписів статті 1131 ЦК України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

У той же час, статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Приписи статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачають, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Приписами статті 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на час укладання Договору) передбачено, що одними із істотних умов договору оренди є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

В контексті вищенаведеного, проаналізувавши зміст оспорюваного договору про спільний обробіток земельної ділянки, господарський суд доходить до висновку, що оскаржуваний договір містять ознаки договору оренди.

Умовами оспорюваного договору передбачено об`єкт оренди - земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0792 загальною площею 20 га, що розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Йосипівка (за межами населеного пункту); дата укладання договору та строк дії - 22.11.2021 р. та 25.10.2022 р. відповідно; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду - не менше восьми відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один гектар, що підлягає обов`язковому перерахуванню вказаних коштів до 01.11.2022 року Стороні-1 (Комунальному закладу); відповідальність за несплату орендної плати - згідно вимог чинного законодавства України. Враховуючи викладене, господарський суд доходить до висновку, що в оспорюваному договорі наявні усі основні умови договору оренди.

Відповідно до частини 1 статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Положеннями частини 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та в оренду врегульовано статями 123 та 124 Земельного кодексу України.

Відповідно до частин 1-3 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 1-3 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Згідно із частиною 1 статті 81 Закону України «Про освіту» правові засади державно-приватного партнерства у сфері освіти і науки визначені Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про державно-приватне партнерство", цим Законом, іншими законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено в описовій частині рішення Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.07.2017 р. № 15-6910/13-17-сг надано Комунальному закладу "НАВЧАЛЬНО-ВИХОВНИЙ КОМПЛЕКС "ЗАГАЛЬНООСВІТНІЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД І-ІІІ СТУПЕНІВ - ДОШКІЛЬНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД" С.ЙОСИПІВКА РОЗДІЛЬНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ" (яким подальшому змінено назву на Комунальний заклад "ЙОСИПІВСЬКИЙ ЛІЦЕЙ" Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, Код ) у постійне користування земельну ділянку площею 20,0000 га, в тому числі ріллі площею 20,0000 га (кадастровий номер :01:001:0792) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для дослідницьких і навчальних цілей (землі сільськогосподарського призначення), розташовану на території Йосипівкої сільської ради Зарахівського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Аналізуючи умови оспорюваного договору про спільний обробіток земельної ділянки, господарський суд доходить до висновку, що фактично Комунальним закладом передано у платне користування ФОП Цибульському А.С. для вирощування сільськогосподарських культур земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0792, при цьому не уклавши відповідний договір оренди земельної ділянки у відповідності до вимог Земельного кодексу України та положень Закону України „Про оренду землі".

Учасниками справи не представлено до господарського суду відповідних документів, за якими Селищна рада приймала рішення щодо передачі ФОП Цибульському А.С відповідної земельної ділянок у використання для вирощування сільськогосподарських культур.

Суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди. Так, власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками, а постійні користувачі такої можливості позбавлені. У постійного користувача відсутні повноваження на розпорядження земельною ділянкою, у вигляді надання її в оренду.

Враховуючи те, що надання земельної ділянки комунальної власності у користування ФОП Цибульському А.С. шляхом укладення спірного договору про спільний обробіток земельної ділянки суперечить вимогам законодавства, оскільки вчинене за відсутності у Комунального закладу необхідного обсягу цивільної дієздатності, оспорюваний договір про спільний обробіток земельної ділянки підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В контексті встановлення господарським судом підстав для визнання укладеного 22.11.2021 р. між Комунальним закладом та ФОП Цибульським А.С. договору про спільний обробіток земельної ділянки недійсним в останнього виник обов`язок повернути Комунальному закладу земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0792 загальною площею 20 га, що розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Йосипівка (за межами населеного пункту).

Як зазначено в описовій частині рішення 17.10.2022 р. між Комунальним закладом (Сторона-1) та ФОП Цибульським А.С. (Сторона-2) укладено угоду про дострокове розірвання договору про спільний обробіток земельної ділянки, укладений 22.11.2021 р.

Також 17.10.2022 р. між Комунальним закладом (Сторона-1) та ФОП Цибульським А.С. (Сторона-2) підписано акт про припинення спільного обробітку земельної ділянки, відповідно до якого ФОП Цибульським А.С. як Стороною-2 повернуто, а Комунальним закладом як Стороною-1 прийнято в одноособове користування земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0792.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів повернення ФОП Цибульським А.С. земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0792 Комунальному закладу, господарський суд закриває провадження у справі в цій частині.

Укладання угоди про дострокове розірвання спірного договору не є підставою для закриття провадження у справі в частині визнання недійсним договору, оскільки у випадку визнання договору недійсний, останній є недійсним з моменту його укладання, що відрізняється за правовими наслідками від його дострокового розірвання.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Пред`являючи позовну заяву Прокуратурою сплачено 4962,00 грн до Державного бюджету України. Враховуючи наведене, те, що господарським судом закрито провадження у справі в частині зобов`язання ФОП Цибульського А.С. повернути земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0792 Комунальному закладу, те, що як ФОП Цибульським А.С., так і Комунальним закладом до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги в порядку статті 191 ГПК України в частині визнання недійсним укладеного договору, Одеській обласній прокуратурі, як платнику судового збору, підлягає поверненню з Державного бюджету України 3721,50 грн судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 09.09.2022 р. № 1672 (внутрішній номер 227180362), з яких 2481,00 грн, сплачених за вимогу про повернення земельної ділянки та 1240,50 грн у зв`язку із визнанням Відповідачами позову до початку розгляду справи по суті. Решта судового збору покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог на Відповідачів.

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,130,165,191,231,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі № 916/2507/22 в частині зобов`язання Фізичної особи-підприємця Цибульського Андрія Сергійовича звільнити земельну ділянку площею 20 га з кадастровим номером :01:001:0792, розташовану на території Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області та повернути її Комунальному закладу "ЙОСИПІВСЬКИЙ ЛІЦЕЙ" Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області за актом прийому-передачі закрити.

Позов Керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області до відповідачів: Комунального закладу "ЙОСИПІВСЬКИЙ ЛІЦЕЙ" Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області та Фізичної особи-підприємця Цибульського Андрія Сергійовича про припинення права користування земельною ділянкою задовольнити.

Визнати недійсним договір про спільний обробіток земельної ділянки від 22.12.2021 р., укладений між Комунальним закладом "ЙОСИПІВСЬКИЙ ЛІЦЕЙ" Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (66731, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Йосипівка, вул. Шкільна, буд. 40, Код ), в особі директора Лисака Ю.І., з однієї сторони та Фізичною особою-підприємцем Цибульським Андрієм Сергійовичем (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 ), з другої сторони, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0792 загальною площею 20 га, що розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Йосипівка (за межами населеного пункту).

Повернути Одеській обласній прокуратурі (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3, Код ; рахунок отримувача: UA0000564; банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101) з Державного бюджету України (ГУК в Одеській обл./Приморський р-н/ 22030101, , Казначейство України (ЕАП), р/р UA3015758, МФО 899998, КБК 22030101) 3721/три тисячі сімсот двадцять одну/грн 50 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 09.09.2022 р. № 1672 (внутрішній номер 227180362), оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 916/2507/22.

Стягнути з Комунального закладу "ЙОСИПІВСЬКИЙ ЛІЦЕЙ" Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (66731, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Йосипівка, вул. Шкільна, буд. 40, Код ) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3, Код ; рахунок отримувача: UA0000564; банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101) 620/шістсот двадцять/грн 25 коп. судового збору.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Цибульського Андрія Сергійовича (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3, Код ; рахунок отримувача: UA0000564; банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101) 620/шістсот двадцять/грн 25 коп. грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Накази видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст складено 02 лютого 2023 р.

Суддя С.Ф. Гут