ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" лютого 2023 р. м. ХарківСправа № 922/45/23

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Добреля Н.С.

без виклику учасників справи

розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті
до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД"
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у розмірі 2408,13 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву на позову та строк для подання заперечень на відповідь на відзив.

Позивачу було встановлено строк для подачі відповіді на відзив відповідача.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, з метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено на юридичні адреси позивача та відповідача копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Від позивача ухвала суду про відкриття провадження у справі повернулась з відміткою пошти "адресат відсутній". Проте відповідно до довідки про доставку процесуального документу до Електронного кабінету, ухвалу про відкриття провадження у справі було доставлено до Електронного кабінету позивача 05.01.2023 року.

Відповідачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 14.01.2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 01.02.2023 року представник відповідача надав заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку зі сплатою заборгованості у повному обсязі.

Також позивачем 06.02.2023 року було подано заяву, в якій останній просить суд закрити провадження у справі на підставі ч.1 п.2 ст. 231 ГПК України та покласти судовий збір на відповідача, оскільки спір виник саме з його вини.

Суд, дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву відповідача, дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до суду слугувала не сплата відповідачем плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

У зв`язку з наведеним, позивачем було нараховано відповідачу до сплати 2408,13 грн.

В свою чергу відповідачем, 01.02.2023 року було подано до суду заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку з повною оплатою боргу, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію № 192 від 01.02.2023 року на суму 2408,13 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищенаведені обставини, та приймаючи до уваги сплату заборгованості відповідачем в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (платіжна інструкція), суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Частиною 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про закриття провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як свідчать матеріали справи, позивач наполягає на стягненні судових витрат саме з відповідача, посилаючись на норми ч. 9 ст. 129 ГПК України та необхідність покладення на відповідача судового збору, оскільки даний спір виник з його вини та підставою для закриття провадження у справі слугувала сплата заборгованості вже після відкриття провадження у справі.

Відповідач в свою чергу заперечує проти стягнення з останнього судового збору.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Верховним Судом у постанові від 19.02.2020 року по справі № 903/181/19 було підкреслено, що у зазначеній вище нормі ГПК йдеться про здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі у разі вирішення спору по суті. Водночас, така норма не застосовується, якщо Закон України "Про судовий збір" у такому випадку передбачає повернення судового збору з Державного бюджету України. Зокрема, у пункті 5 частини 1 статті 7 цього Закону прямо встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто з урахуванням вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що підстави для покладення на відповідача судового збору на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України у даному випадку відсутні, проте позивач не позбавлений права подати до суду клопотання про повернення сплаченого судового збору на підставі п. 5 частини 1 статті 7 Закон України "Про судовий збір".

Щодо посилань позивача на постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, суд зазначає наступне.

Дослідивши вищезазначені постанови судом встановлено, що по вищезазначеним справам судами було винесено рішення та відповідно розглянуто спір по суті, в той час, як у даному випадку провадження у справі закрито за відсутністю предмету спору, у зв`язку з чим дані постанови не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Стосовно посилань позивача на те, що останній фінансується з державного бюджету та всі процедури руху бюджетних коштів чітко регламентовані нормами спеціального законодавства, суд зауважує, що позивач має право подати клопотання про повернення судового збору на підставі п. 5 частини 1 статті 7 Закон України "Про судовий збір" та відповідно повернути судовий збір у розмірі, сплаченому при подачі позову.

Керуючись статтями 73-76, 231, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 922/45/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає оскарженню, в порядку, передбаченому ст.ст. 255-256 ГПК України.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвалу підписано 08.02.2023 року.

Суддя Н.С. Добреля