06.02.2023Справа №910/9962/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "БГ Груп"
простягнення 496 531,06 грн.
Суддя Бойко Р.В.
Представники сторін у судове засідання, призначене на 24.01.2023, не з`явилися, у зв`язку з чим питання про розподіл судових витрат розглянуто в порядку письмового провадження, а тому згідно ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення додаткового рішення у даній справі є дата складення його повного тексту.
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/9962/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БГ Груп" про стягнення 496 531,06 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі №910/9962/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БГ Груп" суму основного боргу у розмірі 356 177,88 грн., 3% річних у розмірі 6 908,65 грн., інфляційні втрати у розмірі 53 426,68 грн. 68 коп. та судовий збір у розмірі 6 247,70 грн.

В судовому засіданні 12.01.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" було подано заяву про розподіл судових витрат, до якої було долучено докази понесених заявником витрат у розмірі 38 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" про розподіл судових витрат по справі №910/9962/22 призначено у судовому засіданні на 24.01.2023.

В судове засідання 24.01.2023 сторони явку своїх представників не забезпечили. Позивач у заяві від 24.01.2023 просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат без участі свого представника. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наступним.

Ухвала суду від 13.01.2023 була надіслана відповідачу 16.01.2023 на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03150, м. Київ, вул. Лабораторна, буд. 8, кв. 1), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

За інформацією із пошукової системи відстеження поштових відправлень на веб-сайті АТ "Укрпошта" вбачається, що ухвала суду від 13.01.2023 (поштове відправлення №700) не була вручена відповідачу та 23.01.2023 була повернута відділенням поштового зв`язку до суду із відміткою на довідці відділення поштового "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 13.01.2023 є 23.01.2023 (день проставлення у довідці відділення поштового зв`язку відмітки про відсутність особи за вказаною адресою).

За змістом частин 2 та 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи встановлені ст.ст. 221, 244 Господарського процесуального кодексу України скорочені строки розгляду заяв про відшкодування судових витрат та належне повідомлення учасників справи про призначене на 24.01.2023 судове засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду відповідної заяви без участі представників сторін.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі №910/9962/22 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" просить покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "БГ Груп" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 38 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" виклало попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 7 447,00 грн. та очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 50 000,00 грн.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" в межах справи №910/9962/22 здійснювалось адвокатом Старовойтовою Дариною Андріївною (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5752/10 від 08.07.2016), яка здійснює свою діяльність у Адвокатському бюро "Горецький і Партнери", на підставі ордеру серії АІ №1284685 від 27.09.2022 та Договору про надання правової допомоги №22/216 від 18.02.2022 (надалі - Договір правової допомоги), укладеного між Адвокатським бюро "Горецький і Партнери" та позивачем, як клієнтом.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 1.1 Договору правової допомоги за цим договором адвокатське бюро зобов`язалося надати правову (професійну правничу) допомогу клієнту, а саме: проводити в інтересах та від імені клієнта всі необхідні дії, пов`язані із стягненням заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "БГ Груп" за договором поставки товару №34 від 24.04.2020, а також пені, трьох процентів річних та інфляційного збільшення боргу.

У пункті 3.2 Договору правової допомоги (в редакції додаткової угоди №1 від 30.12.2022) сторонами було погоджено, що розмір гонорару, який клієнт має сплатити адвокатському бюро за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції становить 38 000,00 грн.

Підставою оплати гонорару є наступні документи: 1) звіт про виконану адвокатським бюро роботу та витрачений час; 2) рахунок-фактура (п. 3.5 Договору правової допомоги).

Після складання звіту про виконану роботу та оплати клієнтом гонорару між сторонами складається акт приймання-передачі послуг (п. 3.7 Договору правової допомоги).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В судовому засіданні 12.01.2023 представником позивача надано суду звіт №1 від 05.01.2023 про виконану адвокатським бюро роботу (надані послуги) та витрачений час відповідно до Договору правової допомоги, у відповідності до якого станом на 05.01.2023 адвокатським бюро виконано наступну роботу (надано послуги / правову (професійну правничу) допомогу:

- здійснено аналіз наявних документів по справі; надано клієнту усні консультації у справі - 2 години;

- складено позовну заяву про стягнення заборгованості; здійснено розрахунок заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та пені; підготовлено копії документів, необхідних для подачі позовної заяви до суду, завірено належним чином, подано позов до Господарського суду міста Києва; підготовлено копію позовної заяви з доданими до неї документами для відповідача, направлено позовну заяву засобами поштового зв`язку на адресу відповідача - 8 годин;

- підготовча та участь адвоката в судовому засіданні 17.11.2022 - 2 години;

- підготовлено письмові пояснення з клопотанням про приєднання доказів до матеріалів справи, підготовлено копії документів, завірено належним чином, направлено клопотання про приєднання доказів на адресу відповідача та подано до Господарського суду міста Києва - 5 годин;

- складено клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, підготовлено копії документів, завірено належним чином, направлено клопотання про приєднання доказів на адресу відповідача; подання нарочно такого клопотання до Господарського суду міста Києва - 1 година;

- участь в судовому засіданні 12.01.2023 - орієнтовно 2 години.

Отже, із змісту звіту №1 від 05.01.2023 можна зробити висновок, що Адвокатським бюро "Горецький і Партнери" було витрачено 20 годин вартістю 38 000,00 грн. (в середньому вартість 1 год. роботи адвоката складає 1 900,00 грн.) для надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" в межах спору по справі №910/9962/22.

11.01.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" було оплачено Адвокатському бюро "Горецький і Партнери" надану ним правову допомогу повністю, що підтверджується платіжною інструкцією №4 від 11.01.2023 на суму 38 000,00 грн., за наслідком чого сторонами складено акт №23/1 від 11.01.2023 прийому-передачі виконаних робіт.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а також не являється співмірним із складністю справи (п. 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Суд, проаналізувавши звіт №1 від 05.01.2023, дійшов висновку, що інформація, надана адвокатом Старовойтовою Дариною Андріївною щодо характеру та обсягу виконаних робіт (наданих послуг), не в повній мірі відповідає критеріям, передбаченим частиною 5 статті 129 129 Господарського процесуального кодексу України, які враховуються судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат.

Так, по-перше, за переконанням суду такий вид послуг як аналіз наявних документів по справі (аналіз спірних правовідносин, формування правової позиції тощо), який зазначений адвокатом позивача окремо, є одним і тим же видом послуг та охоплюються таким видом як "складення позовної заяви". Додаткове включення цих витрат є неправильним і не відповідає критерію "розумності витрат на професійну правничу допомогу".

Тотожної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 23.02.2022 у справі №922/1122/21.

По-друге, як вбачається із звіту №1 від 05.01.2023 адвокатом було витрачено 8 годин для підготовки позовної заяви, формування позову та подання його до суду та ще 5 годин для підготовки письмових пояснень з клопотанням про приєднання доказів та подання їх до суду.

Однак, необхідність подання письмових пояснень та додаткових доказів виникла у зв`язку з неподанням позивачем всіх необхідних та наявних у позивача на момент звернення до суду доказів та пояснень (зокрема, наведене стосувалось необхідністю обґрунтування позивачем заявленої суми основного боргу у розмірі 356 177,88 грн. з огляду на подання позивачем доказів поставки товару на суму 1 486 477,95 грн. та доказів сплати відповідачем позивачу коштів у загальному розмірі 1 259 446,70 грн.).

Тобто, необхідність складення письмових пояснень та клопотання про долучення до матеріалів справи доказів обумовлена недотриманням представником позивача вимог п.п. 2), 4) ч. 2 ст. 42, ч. 2 ст. 80, п. 3) ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, якими на учасника справи, зокрема позивача, покладено обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (позивач мав подати всі наявні в нього докази та надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, із позовною заявою).

По-третє, з огляду на те, що адвокат Старовойтова Д.А. здійснювала аналіз наявних документів по справі; надавала клієнту усні консультації у справі; складала позовну заяву про стягнення заборгованості; здійснювала розрахунок заборгованості з урахуванням трьох процентів річних, інфляційних втрат та пені, а отже була обізнаною з обставинами справи та правовою позицією у спірних правовідносинах, у суду наявні підстави для висновку, що послуги щодо підготовки та участі адвоката в судових засіданнях по 2 год., в той час як 17.11.2022 судове засідання тривало 10 хв., а 12.01.2023 - 12 хв. (у засіданні 08.12.2022 приймала участь адвокат Осадько А.С. на підставі ордеру серії АА №1246493 від 08.12.2022, виданого на підставі договору правової допомоги №22/216-12 від 07..12.2022, який не був долучений до матеріалів справи №910/9962/22), є надмірною та необов`язковою витратою адвокатом часу для надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс".

Окрім того, в ухвалі Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 судом було надано оцінку складності справи №910/9962/22, у зв`язку з чим визнано її малозначною та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування, які вказували на незначну складність даної справи.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з оплати за товар за підписаними сторонами видатковими накладними.

Тобто, дана справа не являється складною та такою, що потребувала значної витрати адвокатом часу для надання послуг правової допомоги.

Отже, суд приходить до висновку, що розподілу між сторонами підлягають наступні витрати позивача на оплату професійної правничої допомоги, які є реальними, необхідними та співмірними із складністю справи:

- надання клієнту усних консультацій у справі - 1 година;

- складення позовної заяви про стягнення заборгованості; здійснення розрахунку заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та пені; підготовки копій документів, необхідних для подачі позовної заяви до суду, завіряння їх належним чином, подання позову до Господарського суду міста Києва; підготовка копії позовної заяви з доданими до неї документами для відповідача, направлення позовної заяви засобами поштового зв`язку на адресу відповідача - 8 годин;

- підготовча та участь адвоката в судовому засіданні 17.11.2022 - 1 година;

- складення клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, підготовка копії документів, завіряння належним чином, направлення клопотання про приєднання доказів на адресу відповідача; подання нарочно такого клопотання до Господарського суду міста Києва - 1 година;

- участь в судовому засіданні 12.01.2023 - орієнтовно 1 година.

Всього, 12 годин вартістю 1 900,00 грн./год.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (якими, зокрема є витрати на професійну правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд прийшов до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу у розмірі 19 125,69 грн., що є пропорційним предмету спору, складності даної справи та обсягом робіт (наданих послуг), виконаних за Договором правової допомоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" про розподіл та стягнення судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БГ Груп" (03150, м. Київ, вул. Лабораторна, буд. 8, кв. 1; ідентифікаційний код 40114796) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" (03134, м. Київ, вул. Якутська, буд. 12; ідентифікаційний код 41227462) відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 125 (дев`ятнадцять тисяч сто двадцять п`ять) грн. 69 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст додаткового рішення складено 06.02.2023

Суддя Р.В. Бойко