номер провадження справи 14/3/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.02.2023 Справа № 908/3528/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Сушко Лариса Миколаївна, розглянувши матеріали заяви

боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відповідно до положень книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 14.12.2021. у прийнятті заяви фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відмовлено. Заяву фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та додані до неї документи повернуто заявнику.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.10.2022. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.12.2021р. у справі №908/3528/21 - скасовано. Справу №908/3528/21 передано на розгляд до Господарського суду Запорізької області зі стадії прийняття до розгляду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Ухвалою суду від 23.01.2023. прийнято до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Присвоєний справі номер провадження 14/3/23. Підготовче засідання суду призначено на 02.02.2023. Зобов`язано, зокрема надати боржника оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; відомості про членів сім`ї, інформацію про майно членів сім`ї, отриману з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри); Декларації про майновий стан боржника складені відповідно до Приміток затверджених наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5, докази звернення до відповідних органів щодо отримання інформації про наявні рахунки боржника відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні.

02.02.2023. до господарського суду Запорізької області від ОСОБА_1 надійшло клопотання про доручення документів до матеріалів справи та заява про проведення судового засідання без участі її представника.

Боржник своїм правом на участь у судовому розгляді справи 02.02.2023. не скористався, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Справа розглядається відповідно до приписів ст. 202 ГПК України - за наявними матеріалами.

Вивчивши надані документи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 113 Кодексу провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно із ч. 1 ст. 119 Кодексу у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Так, ч. 1 ст. 115 Кодексу визначено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

У свою чергу, підстави для відкриття провадження у справі передбачені ч. 2 ст. 115 Кодексу, а саме, боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

При цьому, суд зазначає, що право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх чотирьох підстав, передбачених ч. 2 ст. 115 Кодексу

Водночас, системний аналіз ст. 113, ч.ч. 1, 2 ст. 116, ч. 1 ст. 119 Кодексу дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у ч. З ст. 116 Кодексу переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Отже, у підготовчому засіданні, суд перевіряє відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до ст. 116 Кодексу та з`ясовує на підставі поданих заявником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ч. 2 ст. 115 Кодексу (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №902/227/20, від 17.06.2021 у справі №926/2987-6/20, від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Так, в обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що по даній справі вона звертається із заявою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, адже розмір її прострочених зобов`язань перед кредиторами станом на день подання цієї заяви становить суму 187 120,35 грн., що перевищує встановлений законодавством мінімальний поріг у розмірі не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто не менше 180 000,00 грн.

В обґрунтування наявності прострочених зобов`язань перед кредиторами, Боржником надано наступні докази: Виписку з Кредитної історії ОСОБА_1 станом на 01.11.2021, яка складена та сформована Українським бюро кредитних історій, згідно якої, розмір загальної поточної простроченої заборгованості ОСОБА_1 становить 7 120,35 грн.; копію розписки в отриманні грошової суми від 04.02.2020. та копію вимоги про сплату заборгованості від 23.08.2021.

В заяві боржник вказує, що у 2020 році позичив у фізичної особи ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 75 000,00 грн. про що, свідчить розписка в отриманні грошової суму від 04.02.2020. Проте, внаслідок неможливості виконати свої зобов`язання повернути суму позики, ОСОБА_1 додатково заборгувала зазначеному кредитору 180 000,00 грн. із розрахунку: 75 000,00 грн. тіло кредиту, 105 000,00 грн. - відсотки за користування грошовими коштами за період з 05.08.2020. по 05.11.2021.

Проте, судом встановлено, що в матеріалах заяви міститься вимога ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про сплату боргу від 23.08.2021., відповідно до якої ОСОБА_2 вимагає від боржника сплатити в строк 10 календарних днів, тобто до 01.09.2021. суму заборгованості за розпискою від 04.02.2020. в розмірі 124 000,00 грн.

Тобто, станом на 23.08.2021. сума заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 , яку визначено та заявлено кредитором становить 124 000,00 грн.

Розпискою від 04.02.2020. зокрема встановлено, що у випадку порушення зобов`язань щодо повернення всієї суми позики ОСОБА_1 зобов`язується сплачувати 7000,00 грн. за кожен місяць прострочення до повернення суми позики.

Таким чином, матеріалами заяви свідчать, що розмір прострочених зобов`язань ОСОБА_1 перед кредиторами, станом на день подання заяви становить: 124 000,00 грн. (заборгованість по розписці від 04.02.2020., станом на 23.08.2021) + 21 000,00 грн. - відсотки за користування грошовими коштами за період з 23.08.2020. по 05.11.2021. + 7120,35 грн. (згідно виписки з Кредитної історії ОСОБА_1 ) = 152 120,35 грн., тобто менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (які станом на день подання заяви становить 180 000,00 грн.).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст.1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір Неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Відповідно до правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 р. по справі №369/3340/16-ц та від 14.07.2022р. по справі №204/4341/17: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому, факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.».

В підтвердження наявності заборгованості боржником до заяви додано лише копію розписки, без надання відповідного договору позики.

Також, матеріали справи не містять й доказів наявності судового провадження про стягнення грошових коштів за вказаною розпискою.

Таким чином, суд вважає, що сама по собі розписка, без укладення договору позики не може вважатися належним та допустимим доказам на підтвердження факту наявності заборгованості у розмінні ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Ураховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що заявником у встановленому порядку не доведено наявні прострочених зобов`язань перед кредиторами розмір яких становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Інших підстави для відкриття провадження у справі передбачених ч. 2 ст. 115 Кодексу боржником не наведено.

Згідно із положеннями частин четвертої статті 119 Кодексу господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо:

1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю;

4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Виходячи із вищенаведених встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що боржником належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами в розумінні положень ст. 76-79 ГПК України не доведено наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, у відкритті провадження про її неплатоспроможність слід відмовити.

Разом з тим, суд роз`яснює боржнику, що згідно із частиною сьомою статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Окрім наведеного, з огляду на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , суд залишає без розгляду заяву арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. про участь у справі про неплатоспроможність.

Керуючись ст. ст. 1, 113-119 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Копію ухвали надіслати боржнику, арбітражному керуючому Солов`ю Ю.А.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку у строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали, відповідно до ст. 233 ГПК України, складено 02.02.2023.

Суддя Л.М. Сушко