ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 Справа № 914/1795/22

За позовом: Фізичної особи-підприємця Андруневчин Соломії Володимирівни, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Білінського Михайла Зеновійовича, с. Унятичі, Львівська область

про стягнення 24 106,04 грн.

Суддя Мороз Н.В.

при секретарі Пришляк М. С.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Позовну заяву подано Фізичною особою-підприємцем Андруневчин Соломією Володимирівною до Фізичної особи-підприємця Білінського Михайла Зеновійовича про стягнення 24 106,04 грн.

Ухвалою суду від 09.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.08.2022.

Ухвалою від 30.08.2022 розгляд справи відкладено на 27.09.2022, про що сторін повідомлено в порядку ст.121 ГПК України.

Ухвалою від 27.09.2022 суд вирішив розглядати справу № 914/1795/22 за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; справу призначити до розгляду в підготовчому засіданні на 25.10.2022.

Ухвалою від 25.10.2022 підготовче засідання відкладено на 15.11.2022, про що сторін повідомлено в порядку ст.121 ГПК України.

15.11.2022 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 29.11.2022, про що сторони ознайомлені під розписку.

Ухвалою суду від 29.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 20.12.2022.

Ухвалою від 20.12.2022 розгляд справи по суті відкладено на 24.01.2023, про що сторін повідомлено в порядку ст.121 ГПК України.

24.01.2023 судом розпочато розгляд справи по суті; в судовому засіданні оголошено перерву до 26.01.2023, про що представники сторін ознайомлені під розписку.

26.01.2023 на електронну пошту господарського суду позивачем надіслано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 467,20 грн.

26.01.2023 на електронну пошту господарського суду відповідачем подано заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а також клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

У зв`язку з оголошеною у Львівській області 26.01.2023 повітряною тривогою, судове засідання, призначене на 26.01.2023 о 10:00 год у визначений час не відбулося.

Ухвалою суду від 26.01.2023 розгляд справи по суті відкладено на 07.02.2023.

В судове засідання 07.02.2023 представники сторін не з`явились, причин неявки суду не повідомили.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором-заявкою № КТ22-00152 про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.06.2022 щодо організації транспортування вантажу, внаслідок чого транспортний засіб не прибув на завантаження. Враховуючи наведене, позивачем нараховано відповідачу штраф за порушення термінів надання перевізником автомобіля у розмірі 24 106,04 грн.

Позиція відповідача.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву. Визнаючи факт укладення договору-заявки № КТ22-00152 від 20.06.2022, заперечив щодо нарахування штрафу, оскільки автомобіль, що мав прибути на завантаження зламався, у зв`язку з чим, не було об`єктивної можливості доставити транспортний засіб в обумовлений сторонами строк, про що перевізник (відповідач) повідомив експедитора (позивача) та скористався своїм правом, передбаченим п.5 договору-заявки щодо відмови від завантаження, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи скріншоти переписок з відповідальними за рейс особами, а також нотаріально посвідчені показання свідків.

Обставини справи.

20.06.2022 Фізичною особою-підприємцем Андруневчин Соломією Володимирівною (позивач, за договором експедитор) та Фізичною особою-підприємцем Білінським Михайлом Зеновійовичем (відповідач, за договором перевізник) укладено договір-заявку № КТ22-00152 про надання транспортно-експедиційних послуг, за умовами якої експедитор взяв на себе обов`язок організувати перевезення вантажу на наступних умовах: автомобіль марки: Рено НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; маршрут: 73-110 Stargard-Великі Мости; найменування вантажу: тканина в рулонах; тип транспорту: тент; вага (брутто), об`єм на 1 авто: 6 т / 0 куб м; спосіб завантаження/розвантаження: бік/зад / бік/зад; дата та час завантаження: 23-24.06.2022; адреса завантаження: Pierwszej Brygady 35, 73-110 Stargard. 53/34444, 15.02511; дата та час розвантаження: 28-29.06.2022; адреса розвантаження: м. Великі Мости, вул. Львівська 2Б; вартість перевезення та форма оплати: 78 000, 00 грн б/г без ПДВ 50% в день вивантаження, 50% по отриманні оригіналів документів; відповідальний за рейс: Андруневчин С. В. .

У відповідності до п.1 додаткових умов, викладених у заявці, дана заявка при відсутності довготермінового договору між «Експедитором» і «Перевізником» має силу договору на разове перевезення. Факсимільна копія даної заявки має повну юридичну силу нарівні з оригіналом. Оплата по даній заявці здійснюється протягом 1 в день 50% на вивантаження, 50% по отриманні оригіналів документів (п.2). У випадку порушення термінів надання автомобіля «Перевізником» з вини «Перевізника», «Перевізник» сплачує штраф за кожну годину запізнення у розмірі гривневого еквіваленту 8 доларів США (п.3). Сторони мають право відмовитися від завантаження не менше ніж за 24 години від дати завантаження, у випадку відмови менше ніж за 24 години сторона винуватець сплачує штраф, що становить гривневий еквівалент 100 доларів США (п.5). Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором у тому випадку, якщо це є наслідком дії обставин непереборної сили (пожежа, стихійне лихо, збройних конфліктів, масових громадських заворушень), рішень органів влади та інших незалежних від сторін обставин. Факт виникнення і припинення форс мажорних обставин підтверджує відповідний документ, виданий уповноваженим органом відповідної країни (п.12). За наявності документального підтвердження факту, що «Перевізник» без відома «Експедитора» схиляє замовника до укладення безпосередньо з ним договору перевезення вантажу визначеного умовами заявки, не залежно від факту надання таких послуг «Експедитор» звільняється від обов`язку сплати вартості перевезення визначеного заявкою та додатково «Перевізник» сплачує «Експедитору» штрафу розмірі 50 000,00 грн. Поломка транспортного засобу чи дорожньо-транспортна подія (з вини «Перевізника») не є форс-мажорними обставинами, «Перевізник» зобов`язаний протягом 24 годин здійснити заміну транспортного засобу та виконати умови договору (п.13).

У зв`язку з тим, що транспортний засіб перевізника (відповідача) не прибув на завантаження, позивачем надіслано відповідачу претензію від 29.06.2022 № 2906/02, у якій зазначено про запізнення транспортного засобу з 09:00 год 25.06.2022 до 16:00 год 29.06.2022, що становить 103 години та на підставі п.3 договору-заявки № КТ22-00152 нараховано відповідачу штраф у розмірі 824 доларів США, що по курсу НБУ, станом на день виставлення претензії, становить 24 106,04 грн (103 год * 8 доларів США = 824 доларів США * 29,2549 грн = 24 106,04 грн) з вимогою сплатити штраф протягом 3 календарних днів з моменту отримання претензії.

Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

З метою захисту порушеного права, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 24 106,04 грн штрафу за порушення термінів надання автомобіля.

У відзиві на позовну заяву, а також в судових засіданнях відповідач не погодився з позивачем щодо нарахування штрафних санкцій. Зазначив, що 22.06.2022 на під`їзді до пропускного прикордонного пункту Краківець автомобіль Рено НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що мав прибути на завантаження за адресою, вказаною у договорі-заявці, а саме 73-110 Stargard Pierwszej Brygady 35 зламався у зв`язку з чим, у ФОП Білінського М. З. не було об`єктивної можливості доставити транспортний засіб Рено НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в обумовлений сторонами договору-заявки строк.

Як зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву, одразу після виявлення поломки у автомобілі, що їхав на завантаження відповідно до договору-заявки КТ22-00152 ФОП Білінський М. З. повідомив ФОП Андруневчин С. В. у телефонному режимі та смс-повідомленнями у месенджері за номером, що вказаний у договорі-заявці № КТ22-00152 ( НОМЕР_3 ) про неможливість у зв`язку з обставинами непереборної сили прибуття автомобіля та про відмову від договору-заявки КТ22-00152 від 20.06.2022.

Заявами свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 14.09.2022 подано покази стосовно виконання договору-заявки № КТ22-00152, поломки транспортного засобу та, як наслідок, повідомлення представників експедитора ФОП Андруневчин С. В. про відмову перевізника від договору-заявки.

Таким чином, на думку відповідача, останній скористався своїм правом, передбаченим п.5 договору-заявки та відмовився від завантаження за 24 години до дати завантаження у зв`язку з поломкою автомобіля, а також наявністю черг на кордоні.

Оцінка суду.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В даному випадку, між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору-заявки № КТ22-00152 про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.06.2022.

За змістом ст. 929 ЦК України та ст. 9 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність», за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, договором-заявкою передбачено дату завантаження 23-24.06.2022.

Перевізник (відповідач) щодо неприбуття автомобіля на завантаження у строк, передбачений договором не заперечив, однак, вказав, що зазначена ситуація склалась під дією об`єктивних, непереборних обставин, про що експедитора (позивача) було повідомлено додатково.

На підтвердження повідомлення про поломку автомобіля, відмови від договору та пропозиції заміни транспортного засобу ФОП Білінським М. З. подано суду копії скрін-шотів переписок з відповідальними за рейс особами зі сторони ФОП Андруневчин С. В. та письмові, нотаріально посвідчені показання ОСОБА_1 дружини ФОП Білінського М. З., що допомагає відповідачу займатись підприємницькою діяльністю, до обов`язків якої входить комунікація з контрагентами та їх логістами; а також письмові, нотаріально посвідчені показання ОСОБА_2 , що працює на підставі трудового договору водієм транспортних засобів у ФОП Білінського М. З.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, ст. 13 ЦК України передбачає, що кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам.

У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Посилання відповідача на відмову від виконання договору-заявки суд оцінює критично, оскільки з контексту повідомлень долучених до матеріалів справи не вбачається відмова ФОП Білінського М. І. від виконання договору-заявки № КТ22-00152 від 20.06.2022 у строк, передбачений п.5 договору-заявки.

Із долучених ФОП Білінським М. З скрін-шотів із переписок представників сторін у месенджері «Viber», вбачається, що стороною відповідача відправлено позивачу повідомлення про пошук заміни перевізника лише 24.06.2022, у той час, коли дата завантаження визначена договором-заявкою 23-24.06.2022.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт порушення перевізником зобов`язань щодо організації транспортування вантажу. Доказів зворотнього суду не надано.

Як зазначено в ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, сторони у п. 3 договору-заявки № КТ22-00152 від 20.06.2022 погодили, що у випадку порушення термінів надання автомобіля «Перевізником» з вини «Перевізника», «Перевізник» сплачує штраф за кожну годину запізнення у розмірі гривневого еквіваленту 8 доларів США. Крім того, у відповідності до п.13 договору-заявки, поломка транспортного засобу чи дорожньо-транспортна подія (з вини «Перевізника») не є форс-мажорними обставинами, «Перевізник» зобов`язаний протягом 24 годин здійснити заміну транспортного засобу та виконати умови договору.

Відповідач, уклавши договір-заявку, погодився на викладені в ньому умови, в тому числі і умову про нарахування штрафу за порушення або неналежне виконання зобов`язань.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши поданий позивачем розрахунок штрафу, а також зазначені в ньому періоди, суд встановив, що такий нараховано вірно, відтак, вимога про стягнення з відповідача 24 106,40 грн штрафу є правомірною та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідача Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд також звертає увагу, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового засідання.

Суд констатує, що при розгляді даної справи судом враховано та здійснено належне дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів, з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів визначених ГПК України.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Виходячи із системного аналізу положень ч. 8 ст. 129, ч. 3 ст. 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц викладено правовий висновок про те, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, розрахунок наданих послуг, інші документи, пов`язані із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що позивач, звертаючись із заявою про стягнення з відповідача 14 467,20 грн витрат на професійну правничу допомогу обґрунтував ці вимоги договором про надання професійної правничої допомоги від 27.07.2022 (укладеним між адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Магістри» та Фізичною особою-підприємцем Андруневчин Соломією Володимирівною), детальним розрахунком розміру компенсації витрат на професійну правничу допомогу надану ФОП Андруневчин С. В. адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Магістри» у справі № 914/1795/22, актом виконаних робіт/приймання наданих послуг № 1/25/01/23 від 25.01.2023 з детальним описом послуг, наданих по справі № 914/1795/22.

У відповідності до ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Встановивши недотримання положень ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята цієї статті). Разом з тим, таке зменшення розміру витрат на правничу допомогу є не обов`язком, а правом суду.

У запереченнях на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 26.01.2023, поданих через службу діловодства господарського суду, відповідач зазначив про необґрунтованість, неспівмірність та недоведеність заявлених позивачем витрат на правничу допомогу та просив суд зменшити їх розмір.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ГПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам господарського судочинства.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.01.2023 у справі № 127/20555/20).

Дослідивши опис наданих послуг адвоката, приймаючи до уваги обсяг доказів та той факт, що вказана справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, витраченим часом, обсягом цих послуг.

Крім того, суд бере до уваги також і ту обставину, що позовна заява в даній справі не містить великої кількості додатків, що б підтверджувало необхідність значних затрат часу адвокатом по збиранню доказів у справі.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, викладеними в письмових та усних поясненнях щодо неспівмірності заявленого позивачем розміру витрат на професійну правову допомогу із складністю справи та наданими адвокатом послугами, витраченим часом, обсягом цих послуг.

Враховуючи наведене, суд вважає, що співмірним зі складністю справи, наданий адвокатом обсяг послуг, що відповідає критерію реальності, розумності їхнього розміру витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000, 00 грн.

При цьому, суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача).

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Білінського Михайла Зеновійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь Фізичної особи-підприємця Андруневчин Соломії Володимирівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) 24 106,04 грн заборгованості, 2 481,00 грн судового збору та 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення складено 09.02.2023

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.