ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2023 р. Справа №921/286/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Костерева О.А.

розглянув апеляційну скаргу Суб`єкта підприємницької діяльності ФОП Шкарупи Світлани Павлівни

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 07.09.2022, (суддя Чопко Ю.О., повний текст рішення складено 15.09.2022),

у справі № 921/286/22

за позовом Тернопільської міської ради, м. Тернопіль,

до відповідача - 1 Суб`єкта підприємницької діяльності Фізичної особи підприємця Шкарупи Світлани Павлівни, с. Байківці

до відповідача 2 Монастирської міської ради, м. Монастирськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради, м. Тернопіль

про скасування державної реєстрації права власності

за участю представників:

від позивача Ахтемейчук Н.М.(в режимі відеоконференції)

від відповідачів не з`явились

від третьої особи не з`явились

30 червня 2022 Тернопільська міська рада за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Шкарупи Світлани Павлівни та Монастириської міської ради про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення - будівлю торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул. Протасевича за Шкарупою С.П. з одночасним припиненням права власності на цей об`єкт та закриттям розділу щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером №101.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на протиправне внесення державним реєстратором Монастириської міської ради запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності за Шкарупою С.П. на нежитлове приміщення, яке не є нерухомим майном, що спричиняє порушення права комунальної власності на землю територіальної громади в особі Тернопільської міської ради.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 07.09.2022 у справі № 921/286/22 позовні вимоги Тернопільської міської ради задоволено; скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення будівлю торгівельно-побутового призначення загальною площею 34 кв. м., яка знаходиться за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Протасевича за Шкарупою Світланою Павлівною з одночасним припиненням права власності на цей об`єкт та закриттям розділу щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером №101.

Ухвалюючи вказане рішення, місцевий господарський суд виходив з такого:

- за змістом ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Водночас, ч. 4 ст. 5 вказаного Закону містить застереження про те, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення;

- низкою судових рішень, які набрали законної сили, встановлено, що СПД ФОП Шкарупою С.П. здійснено будівництво саме тимчасової споруди. Судовим рішенням у справі № 921/231/17-г/17 відмовлено Шкарупі С.П. у визнанні права користування новозбудованим нерухомим майном зупинкою громадського транспорту з об`єктом торгівельно-побутового призначення та визнання сертифікату відповідності від 03.03.2011 підставою для оформлення права власності на зупинку громадського транспорту «вул. Протасевича». Також, відповідачці у даній справі, судами відмовлено у задоволенні її позовних вимог щодо присвоєння адресного номера об`єкту торгівельно-побутового призначення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Протасевича. Отже, на момент реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення - будівлю торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Протасевича за Шкарупою С.П., остання не мала зареєстрованого права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться майно; у відповідачки були відсутні докази того, що земельна ділянка надавалася саме для будівництва капітальної (не тимчасової) споруди, а також відсутні докази про присвоєння об`єкту адресного номера;

- пункт 41 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127, містить вичерпний перелік документів, необхідних для здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості. Сертифікат відповідності від 03.11.2011 р. входить до переліку документів, визначеного п. 41 вказаного порядку, які в сукупності дають реєстратору право здійснити у встановленому порядку державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Однак, в силу наведених норм закону, сертифікат не може бути єдиним правовстановлюючим документом на об`єкт нерухомості;

- з огляду на наведене, в силу норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд дійшов до висновку про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення будівлю торгівельно-побутового призначення загальною площею 34 кв. м., яка знаходиться за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Протасевича за Шкарупою Світланою Павлівною з одночасним припиненням права власності на цей об`єкт та закриттям розділу щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером №101.

Не погодившись із ухваленим рішенням місцевого господарського суду, суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець Шкарупа С.П. оскаржила таке в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі скаржниця просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 07.09.2022 у справі № 921/286/22 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Тернопільської міської ради відмовити в повному обсязі, покликаючись на наступне:

- відповідачка стверджує, що ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд безпідставно не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України № 923 від 08.10.2008, нормами якої передбачено, що сертифікат відповідності є підставою для укладення договорів про постачання на прийняті в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти необхідних для їх функціонування ресурсів води, газу, електроенергії тощо, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на зазначений об`єкт, відтак Шкарупа С.П., згідно закону, набула певних речових прав на закінчений будівництвом прийнятий до експлуатації об`єкт;

- апелянтка зазначає, що збудованому нею об`єкту присвоєно код згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК018-2000 1230.1 (торгові центри, універмаги, магазини). З огляду на вказане, відповідачка стверджує, що спірний об`єкт будівництва є саме самостійним об`єктом нерухомого майна та заперечує встановлені судовими рішеннями у справах № 921/225/16-г/13 та № 921/231/17-г/17 обставини, які свідчать про те, що такий об`єкт є тимчасовою спорудою;

- СПД ФОП Шкарупа С.П. зазначає, що місцевий господарський суд прийняв надані позивачем докази, а саме копії рішень у справах № 921/225/16-г/13, № 921/231/17-г/17, № 607/11262/16-а, № 607/18607/18, № 921/556/17-г/6 з порушенням норм процесуального права, а саме поза межами строку, визначеного Господарським процесуальним кодексом України;

- відповідачка стверджує, що жодним чином не порушила права Тернопільської міської ради на землю, так як між сторонами 31.07.2009 було укладено договір оренди землі, відповідно до п.15 якого земельна ділянка передавалась в оренду для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту «вул.Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення. Орендована за цим договором земельна ділянка з кадастровим номером :08:014:002 по сьогоднішній день зареєстрована за орендарем Шкарупою С.П., про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру, так як Тернопільською міською радою не прийнято відповідного рішення у місячний термін після закінчення дії договору оренди землі, як це передбачено ст.33 Закону України «Про оренду землі». Також наголошує, що відповідно до цього ж витягу будь-які обмеження у використанні даної земельної ділянки не зареєстровані;

- після укладення даного договору відповідачкою отримано дозвіл на початок будівельних робіт, що підтверджується листом №40-1019-1.21/1895-18 від 05.10.2018. Будівництво об`єкта було здійснено під час дії вищенаведеного договору оренди. Після завершення будівництва, на закінчений будівництвом об`єкт Шкарупа С.П. отримала від приймальної комісії, до складу якої входив і представник Тернопільської міської ради, акт готовності об`єкта до експлуатації від 22.02.2011 за №588. На підставі вказаного акта Інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю у Тернопільській області видано сертифікат відповідності №ТП000553 від 03.03.2011, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта зупинки громадського транспорту «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення, проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджено його готовність до експлуатації;

- на переконання скаржниці акт готовності об`єкта до експлуатації від 22.02.2011, сертифікат відповідності № ТП 000553 від 03.03.2011, технічний паспорт від 24.11.2010 є достатніми документами, які входять до переліку документів, визначених п. 41 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та, які можуть слугувати підставою для оформлення права власності державним реєстратором.

Водночас, СПД ФОП Шкарупа С.П. в прохальній частині апеляційної скарги просить суд звільнити її від сплати судового збору, як інваліда другої групи, на підтвердження наведеного долучає копію посвідчення серії НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Отже, СПД ФОП Шкарупа С.П. звільнена від сплати судового збору в силу Закону України «Про судовий збір».

Скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, Тернопільська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи апелянта та просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, з огляду на наступне:

- рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19.1.2014 № 11 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» в частині демонтажу тимчасової споруди «Христя» фізичної особи підприємця Шкарупи С.П. та рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 07.07.2016 за № 579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» в частині демонтажу тимчасової споруди ФОП Шкарупи С.П., що знаходиться у м. Тернополі по вул. Протасевича (біля будинку № 18) (які були предметом дослідження у справі № 607/1078/15-а) є чинними, відтак підлягають виконанню у встановленому законом порядку;

- Тернопільська міська рада вважає, що ухвалення Верховним Судом постанови у справі № 607/1078/15-а також підтверджує ту обставину, що незаконно зареєстрована споруда є тимчасовою, а реєстрація права власності на неї, як на об`єкт нерухомого майна, порушує права Тернопільської міської ради, як власника земельної ділянки, на якій знаходиться тимчасова споруда без дозвільних документів;

- на переконання позивача акт готовності об`єкта до експлуатації № 588 від 22.102.2011 та сертифікат № ТП000553, виданий 03.03.2011 інспекцією ДАБК у Тернопільській області не є правовстановлюючими документами, на підставі яких можна здійснити реєстрацію права власності, оскільки вказаний вище сертифікат відповідності стосується виключно об`єкта під назвою: «(окремий пусковий комплекс) зупинка громадського транспорту «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення», який розташований за адресою вул. Протасевича у м. Тернополі, а не тимчасової споруди «Христя»;

- позивач звертає увагу суду на те, що між Тернопільською міською радою та СПД Шкарупою С.П. на підставі рішення Тернопільської міської ради від 30.04.2009 за № 5/26/81 було укладено договір оренди терміном на п`ять років з 30.04.2009 по 30.04.2014. Отже, вказаний договір припинив свою дію після настання зазначеної дати 30.04.2014;

- водночас, позивач покликається на рішення Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/231/17-г/17 (яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій), яким відмовлено у задоволені позовних вимог ФОП Шкарупи С.П. про визнання права користування новозбудованим нерухомим майном зупинкою громадського транспорту з об`єктом торгівельно-побутового призначення та визнання сертифікату відповідності від 03.03.2011 підставою для оформлення права власності на зупинку громадського транспорту «вул. Протасевича»;

- Тернопільська міська рада вважає помилковими твердження апелянта про необхідність застосування, у даному випадку, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», оскільки правовідносини з приводу реєстрації права власності на нерухоме майно підпадають під регулювання Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за № 1127. Отже, міська рада стверджує, що право власності за Шкарупою С.П. на спірний об`єкт зареєстровано на підставі документів, з якими ні вказаний вище Закон № 1952-ІV, ні Порядок не пов`язують юридичну можливість такої реєстрації;

- щодо твердження апелянта про порушення судом строку прийняття до розгляду доказів, позивач зазначає, що всі докази було подано разом із позовною заявою, а в тексті позовної заяви було здійснено покликання на судові рішення, які є публічно доступними.

24 жовтня 2022 головуючим суддею Бонк Т.Б, суддями Бойко С.М, Якімець Г.Г подано заяви про самовідвід у справі №921/286/22. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2022 задоволено заяви від 24.10.2022 про самовідвід суддів від розгляду даної справи, справу № 921/286/22 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2022, призначено склад колегії суддів: Орищин Г.В головуючий суддя, судді Галушко Н.А, Желік М.Б.

27 грудня 2022 від відповідачки-1 на розгляд суду надійшло клопотання, в якому остання просить суд не брати до уваги докази, які подані суду всупереч порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом, а саме долучену Тернопільською міською радою до відзиву на апеляційну скаргу постанову Верховного Суду від 11.11.2022 у справі № 607/1078/15-а. Разом з тим, скаржниця зазначає, що у своєму відзиві на апеляційну скаргу Тернопільська міська рада визнала той факт, що видача сертифікатів відповідності до 14.04.2011 відбувалась на підставі Постанови від 08.10.2008 за № 923 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», відтак, на її переконання, Тернопільська міська рада визнала, що Шкарупа С.П. згідно закону набула право оформити право власності.

Процесуальний хід розгляду справ № 921/286/22 відображений в ухвалах Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022, від 28.11.2022, від 14.12.2022. В судовому засіданні 15.12.2022, за участю представників позивача та відповідача 1, розгляд справи було відкладено на 02.02.2023 в режимі відеоконференції, про дату та час наступного судового засідання судом було повідомлено представників сторін під звукозапис.

В дане судове засідання в режимі відеоконференції на зв`язок із судом вийшла представниця позивача, інші учасники судового процесу участі уповноважених представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили. З огляду на розумність строків розгляду апеляційної скарги, з врахуванням обізнаності сторін щодо дати та часу проведення даного судового засідання, судова колегія вважає за можливе завершити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників відповідачів та третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та приймаючи до уваги пояснення представника відповідача-1, надані у попередньому судовому засіданні, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Тернопільської міської ради №5/26/81 від 30.04.2009 суб`єкту підприємницької діяльності Шкарупі Світлані Павлівні затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0250га, в тому числі за рахунок земель житлової та громадської забудови, площею 0,0114га, за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, площею 0,0136га для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту «вул.Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення за адресою: вул. Протасевича з наданням земельної ділянки, загальною площею 0,0250га в оренду терміном на п`ять років для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту «вул.Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення за адресою: вул. Протасевича.

31 липня 2009, на підставі вказаного рішення, між Тернопільською міською радою (орендодавець) та СПД Шкарупою Світланою Павлівною (орендар) укладено договір оренди землі, згідно умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови, загальною площею 250,00кв.м., що є землями змішаного використання, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Протасевича, з терміном дії до 30.04.2014.

19 листопада 2009 між сторонами договору було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки.

Згодом, 24.11.2010 Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення ФОП Шкарупи С.П. виготовлено Технічний паспорт на громадський будинок торгівельно-побутового призначення по вул. Т.Протасевича у м. Тернополі.

Актом готовності об`єкта до експлуатації №588 від 22.02.2011 підтверджено готовність до експлуатації закінченого будівництвом об`єкта зупинки громадського транспорту «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення на вул. Протасевича в м. Тернополі, код об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК018-2000 1230.1 (торгові центри, універмаги, магазини), а 03.03.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області видано Сертифікат відповідності №ТП000553, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта зупинки громадського транспорту «вул.Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення, що знаходиться за адресою: вул. Протасевича у м. Тернополі, проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджено готовність об`єкту до експлуатації.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19 лютого 2021 року державним реєстратором Монастириської міської ради Тернопільської області Савкою С.В. вчинено запис №40652144 на підставі рішення №56725057 про державну реєстрацію права власності за Шкарупою С.П. на нежитлове приміщення будівлю торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 кв.м., що знаходиться за адресою Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Протасевича, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Вказана реєстрація здійснена на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації, який виданий комісією з прийняття в експлуатацію за №588 від 22.02.2011 та сертифіката відповідності, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області №ТП000553 від 03.03.2011.

Тернопільська міська рада стверджує, що є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що державна реєстрація права власності за відповідачем на вказаний об`єкт, здійснена з порушенням вимог чинного законодавства, а тому така реєстрація підлягає скасуванню.

Отже, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень підпадають під правове регулювання Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі Закон).

Сферою застосування Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до ст. 1, є поширення його дії на відносини, які виникають у сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень цих прав.

Відповідно до п.п.1, 2 частини 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Державний реєстр прав на нерухоме майно (надалі Державний реєстр) це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч.1 ст. 3 Закону загальними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах і в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації

За приписами п.1 ч.1. ст.4 Закону право власності підлягає державній реєстрації права.

В ч.1 ст.5 Закону передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові прав та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.5 Закону, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законом порядку.

Аналогічна за змістом норма міститься в ст.331 Цивільного кодексу України, якою визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Водночас, ч. 4 ст. 5 Закону містить застереження, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, а відповідно до ч.5 цієї ж статті відомості Державного реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано в порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, з наведеного вбачається, що реєстрації підлягають виключно речові права на нерухоме майно або об`єкти незавершеного будівництва. Водночас, права на рухоме та інші види майна, які не мають ознак нерухомого, зокрема, на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, не підлягають державній реєстрації, що виключає наявність правових підстав для внесення запису про такі права до Державного реєстру прав.

СПД ФОП Шкарупа С.П., як на підставу для здійснення реєстрації права власності покликається на акт готовності об`єкта до експлуатації від 22.02.2011, сертифікат відповідності №ТП 000553 від 03.03.2011, технічний паспорт від 24.11.2010.

Однак, СПД ФОП Шкарупа С.П. зверталася до суду з позовом про визнання права власності на новозведений нею об`єкт в судовому порядку відповідно до ст. 331 ЦК України. Так, за результатами вирішення даного спору у справі №921/225/16-г/13 судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні позову (постанова Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 р. залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.01.2017 р.), виходячи з факту не доведення позивачем належними та допустимими доказами, що об`єкт торгівельно-побутового призначення на зупинці громадського транспорту «вул. Протасевича» у м. Тернополі є нерухомою будівлею, оскільки наявність технічного паспорту, виготовленого підприємцем 24.11.2010 де зазначено, що побудований позивачем об`єкт містить залізобетонний фундамент, не підтверджує того, що останній є нерухомим майном.

Водночас, судами при розгляді справи за № 921/225/16-г/13 встановлено, що акт готовності об`єкта до експлуатації від 22.02.2011 року та сертифікат відповідності №ТП 000553 від 03.03.2011 року стосуються побудованого відповідачем об`єкта в цілому зупинки громадського транспорту з об`єктом торгівельно-побутового призначення.

Поруч з тим, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.05.2017 і постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 у справі 921/231/17-г/17, залишеною без змін постановою Верховного суду від 19.04.2018 констатовано, що на даний час скаржник не має зареєстрованого (у встановленому порядку оформленого) права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться майно зупинка громадського транспорту «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення, за адресою: м. Тернопіль, вул. Протасевича і це сторонами не заперечується.

Судовими рішеннями у справі 921/231/17-г/17 відмовлено Шкарупі С.П. у визнанні права користування новозбудованим нерухомим майном зупинкою громадського транспорту з об`єктом торгівельно-побутового призначення та визнання сертифікату відповідності від 03.03.2011 підставою для оформлення права власності на зупинку громадського транспорту «вул. Протасевича».

Постановою Верховного суду від 19.04.2018 у справі 921/231/17-г/17 встановлено, що на підставі рішення Тернопільської міської ради від 12.12.2003 за № 4/9/143 позивачу надавався дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування зупинки громадського транспорту «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення на земельній ділянці до 250 кв м з наданням земельної ділянки в оренду на 5 років. При цьому, визначення поняття об`єкта торгівельного, побутового призначення міститься в Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарська України № 244 від 21.10.2011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1330/20068, відповідно до якого об`єкт торгівельно-побутового призначення є тимчасовою спорудою. Отже, твердження відповідачки про те, що орендована за договором земельна ділянка з кадастровим номером :08:014:002 по сьогоднішній день зареєстрована за орендарем Шкарупою С.П. правомірно відхилені судом.

Крім того, суди, дослідивши технічний паспорт, який виготовлений 24.11.2010 ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» на громадський будинок торгівельно-побутового призначення, встановили, що зазначений об`єкт складається із торгового залу, площею 26,3 кв. м., туалету, пл.1,5 кв.м. та кіоску для продажу квитків, пл.6,2 кв.м., встановлений на залізобетонному фундаменті, а стіни, перекриття та покрівля виготовлені із сендвіч-панелей.

Відтак, господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивачем здійснено будівництво саме тимчасової споруди.

Варто зазначити, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31.01.2017 у справі №607/11262/16-а ОСОБА_1 відмовлено у визнанні протиправною відмови у присвоєнні адресного номера об`єкту торгівельно-побутового призначення та зобов`язанні управління містобудування архітектури та кадастру Тернопільської міської ради присвоїти адресний номер об`єкту торгівельно-побутового призначення магазину «Христя», що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Протасевича.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 у справі №607/18607/18 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання актів управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради та про зобов`язання присвоїти адресний номер об`єкту «Христя».

Постановою восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання акта Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради від 16 березня 2016 року №191/14, який порушує право позивача здійснити державну реєстрацію майна нечинними, скасовано та прийнято нову постанову, якою закрито провадження у справі в цій частині.

В решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 11.12.2019 Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року та рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року, в частині, яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року, у справі № 607/18607/18 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 04.12.2017 припинено провадження у справі 921/556/17-г/6 за позовом ФОП Шкарупи С.П. про визнання права отримання документа з присвоєння адресного номера на прийнятий в експлуатацію об`єкт, який зазначений в сертифікаті відповідності №ТП 000553 від 03.03.2011 та зобов`язання начальника управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради присвоїти адресний номер прийнятому до експлуатації об`єкту, який зазначений в сертифікаті відповідності №ТП 000553 від 03.03.2011.

Вказана ухвала залишена в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.03.2018.

Отже, на момент реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення - будівлю торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за Шкарупою С.П., остання не мала зареєстрованого права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться майно, також у відповідачки були відсутні докази того, що земельна ділянка надавалася саме для будівництва капітальної (не тимчасової) споруди та докази про присвоєння об`єкту адресного номеру.

Пунктом 41 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127, встановлено вичерпний перелік документів, які необхідно надати державному реєстратору для здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Отже, з наведеного вбачається, що сертифікат відповідності від 03.11.2011 р. є одним із вказаного переліку документів, які в сукупності дають реєстратору право здійснити у встановленому порядку державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, однак, в силу наведених норм закону сертифікат не може бути єдиним правовстановлюючим документом на об`єкт нерухомості.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації права допускається виключно з одночасним визнанням, зміною, чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Згідно ч.7 ст. 14 Закону в разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно в разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, щодо яких закривається розділ у Державному реєстрі прав.

Покликання скаржниці на порушення судом норм процесуального права та долучення до матеріалів справи доказів, поданих позивачем поза межами процесуальних строків, не знайшло свого підтвердження, оскільки представником позивача в межах підготовчого провадження було долучено до матеріалів справи копії рішень, які є публічно доступними, відповідачка була учасником усіх спорів, рішення по яких долучено до справи, а також у позовній заяві містяться покликання на усі долучені до справи судові рішення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні апеляційної скарги Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Шкарупи Світлани Павлівни відмовити.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 07.09.2022 у справі №921286/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного Суду.

Справу повернути в Господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складено 08.02.2023.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік