ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" лютого 2023 р. Cправа № 902/25/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Транс" (вул. 1 Травня, 1-а, м. Хмільник, Вінницька область, 22000)

про стягнення 18 872,10 грн.

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

представників сторін:

позивача Бахур В.В. згідно витягу з ЄДРЮОФОП та ГФ;

відповідача ОСОБА_1 згідно ордеру.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Державної служби України з безпеки на транспорті з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Транс" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в сумі 18 872,10 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем Закону України "Про автомобільний транспорт" під час перевезення вантажів, що полягає у їх перевезенні з перевищенням вагових параметрів, встановлених Правилами дорожнього руху, у зв`язку з чим відповідачу нараховано плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в загальному розмірі 618,03 Євро, що в еквіваленті становить 18 872,10 грн.

Ухвалою суду від 09.01.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/25/23 за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням розгляду справи по суті на 07.02.2023.

24.01.2023 на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 23.01.2023 (вх. № 01-34/703/23), в якому відповідач заперечує проти позову. Суть заперечеть зводиться до наступного. Порушення мало місце 11.07.2020 за товарно-транспортною накладною №352095 від 10.07.2020 на автомобілі марки МАN ТАХ 18.440, днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

При цьому відповідач зауважує, що 13.06.2022 відбулося відчуження 100% корпоративних прав підприємства шляхом їх продажу від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ТОВ «Юнісев Груп», що підтверджується актами прийому-передачі частини частки у статутному капіталі ТОВ «Вінниця Агро Транс» від 13.06.2022.

Отже, з 13.06.2022 змінився власник підприємства, та як наслідок змінився керівник, місцезнаходження та інші складові провадження господарської діяльності даного підприємства.

Поряд з цим, станом на 13.06.2022 на день купівлі-продажу корпоративних прав на ТОВ «Вінниця Агро Транс» транспортний засіб марки МАN TGX 18.440, днз НОМЕР_1 не перебував у власності останнього, а водій ОСОБА_2 не працював у ТОВ «Вінниця Агро Транс».

Вказуючи на те, що відповідальність за порушення вимог законодавства при здійсненні господарської діяльності юридичної особи несе її керівник, відповідач вважає, що станом на грудень 2022 ТОВ «Вінниця Агро Транс» у складі нових учасників та керівника не може нести відповідальність за порушення, допущені попереднім керівництвом у 2020 році.

07.02.2023 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання позивача №б/н від 07.02.2023 (вх. №01-34/1165/23) про долучення доказів, яке судом залишено без розгляду, про що 07.02.2023 постановлено протокольну ухвалу.

У судовому засіданні 07.02.2023 прийняли участь представники позивача та відповідача, які підтримали раніше висловлені позиції у процесуальних заявах по суті спору.

В судовому засіданні 07.02.2023 суд повідомив про завершення розгляду справи по суті та вийшов до нарадчої кімнати для постановлення вступної і резолютивної частини судового рішення, повідомивши представників сторін про орієнтовний час виходу з нарадчої кімнати.

Після виходу суду з нарадчої кімнати 07.02.2023 представники сторін не з`явився, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2020 посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, на підставі направлення на рейдову перевірку № 000204 від 07.07.2020, на а/д Р-03 під`їзд до М-03, кв 4+100, проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки MAN TGX, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки Benalu, державний номерний знак НОМЕР_2 , які, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належать відповідачу ТОВ «Вінниця Агро Транс», у результаті якого було виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме фактичне навантаження на одиночну вісь складало 12,76 т. при допустимих 11 т.

Перевищення вагових обмежень підтверджується талоном від 11.07.2020 про результати зважування.

За результатами перевірки було складено довідку №043373 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.07.2020 та акт №024725 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.07.2020.

За кермом вищезазначеного автомобіля знаходився водій ОСОБА_2 , який відмовився від підписання та отримання акту №024725 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.07.2020.

Судом встановлено, що перевезення вантажу здійснювалося на підставі товарно-транспортної накладної №352095 від 10.07.2020. Із змісту товарно-транспортної накладної вбачається, що перевезення вантажу автомобілем марки MAN TGX, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки Benalu, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснювалося із пункту навантаження в с. Володимирівське Запорізька область до пункту розвантаження в с. Липно Житомирської області автомобільним перевізником ТОВ «Вінниця Агро Транс».

ТОВ «Вінниця Агро Транс» нараховано плату за проїзд великовагового транспортного засобу у розмірі 618,03 євро, що еквівалентно 18 872,10 грн. (курс НБУ станом на 11.07.2020 за 1 євро = 30,5359), про що складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 024725 від 11.07.2020.

Окрім того, за фактом виявлення порушення Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області складено постанову за № 198498 від 10.09.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ «Вінниця Агро Транс» в сумі 17000,00 грн.

Листом № 61387/18/24-20 від 17.08.2020 Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки повідомило ТОВ «Вінниця Агро Транс» про нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування у розмірі 618,03 євро та про необхідність здійснення оплати проїзду, згідно розрахунку № 024725 від 11.07.2020.

Додатково Відділом державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті було направлено відповідачу лист-нагадування № 46752/5.2/24-22 від 13.12.2022, яким повторно повідомлено про необхідність внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування у розмірі 618,03 євро та про необхідність здійснення оплати проїзду, згідно розрахунку № 024725 від 11.07.2020.

Проте, ТОВ «Вінниця Агро Транс» кошти у добровільному порядку не сплатило, що і слугувало підставою звернення з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення плати за проїзд великоваговим транспортом згідно з розрахунком, складеним на підставі оформлених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів перевірки.

Приписами статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, згідно зі статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", покладено на перевізників.

Відтак, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу мас вносити саме перевізник.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Так, постановою Уряду від 27.06.2007 № 879 визначено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначаються окремими актами законодавства.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №1567) усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України підлягають державному контролю. Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека та її територіальні органи.

Пунктом 4 зазначеного Порядку передбачено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 21 Порядку №1567).

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 "Про затвердження Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті" (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з приписами підпунктів 2, 15, 27 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

У відповідності до абзацу 1 пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 879).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2, пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної полиці.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20 Порядку № 879).

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведення вагового контролю посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було встановлено перевищення вагових параметрів транспортним засобом марки MAN TGX, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки Benalu, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується талоном від 11.07.2020 про результати зважування, довідкою № 043373 від 11.07.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та актом № 024725 від 11.07.2020.

Доводи позивача про те, що посадові особи позивача здійснювали габаритно-ваговий контроль транспортного засобу відповідача у відповідності до наданих їм повноважень, а також про допустимість використання позивачем ваг, на яких проводилось зважування автомобіля відповідача, теж підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано.

Як вбачається з акту від 11.07.2020 № 234725 у діях ТОВ «Вінниця Агро Транс», що здійснювало перевезення вантажу на транспортному засобі марки MAN TGX, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки Benalu, державний номерний знак НОМЕР_2 , посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки встановлено надання послуг з перевезення вантажу згідно ТТН №352095 від 10.07.2020 з перевищенням вагових параметрів на одиночну вісь 12,76 т при нормативно допустимих 11 т., що є порушенням статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", пункту 22.5 ПДР.

Зважаючи на те, що перевезення вантажів здійснювалося відповідачем з перевищенням вагових обмежень за відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", посадовими особами Укртрансбезпеки здійснено нарахування плати за проїзд дорогами загального користування.

Відповідно до положень пункту 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом 21 Порядку № 879 врегульовано, що плата за проїзд великовагового га/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

При цьому, пунктом 31 Порядку № 879 врегульовано, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Згідно з пунктом 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник, яким, згідно доказів, що містяться у матеріалах справи, є відповідач.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 12.02.2020 по справі № 917/210/19.

Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

У зв`язку із встановленням перевищення нормативів, посадовими особами позивача відповідно до ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні згідно розрахунку № 024725 від 11.07.2020 нараховано відповідачу плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 618,03 євро, що за перерахунком згідно з офіційним курсом Національного банку України євро до гривні станом на 11.07.2020 (30,5359 гривень х 618,03) становить в еквіваленті 18 872,10 грн.

Під час розгляду справи судом не встановлено помилок у розрахунках плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового транспортного засобу здійснених позивачем.

Судом встановлено, що перевізник до продовження руху за маршрутом і на час розгляду справи відповідної плати за проїзд не вніс та встановлених уповноваженим органом Укртрансбезпеки обставин порушення не спростував.

Заперечень щодо нарахованої суми плати за проїзд та/або її контррозрахунку, або належних доказів оскарження результатів перевірки, які б спростували правомірність здійсненого нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування у розмірі, що зазначений у розрахунках, відповідачем до суду подано не було.

Згідно з приписами пункту 31-1 Порядку № 879, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач повідомлявся про необхідність сплати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового транспортного засобу, однак жодних дій спрямованих на здійснення оплати не здійснив.

Доказів протилежного відповідачем до суду подано не було.

Доводи відповідача щодо відчуження у 2022 році 100% корпоративних прав ТОВ «Вінниця Агро Транс» та зміни керівництва підприємства не звільняють ТОВ «Вінниця Агро Транс» від відповідальності, тому визнаються судом безпідставними.

Не впливають на наведені вище висновки суду і твердження відповідача про те, що станом на 13.06.2022 на день купівлі-продажу корпоративних прав на ТОВ «Вінниця Агро Транс» транспортний засіб марки МАN TGX 18.440, днз НОМЕР_1 не перебував у власності останнього, а водій ОСОБА_2 не працював у ТОВ «Вінниця Агро Транс», позаяк матеріалами справи достеменно підтверджено перебування означеного траснпортного засобу на момент перевірки у власності відповідача, водієм якого був ОСОБА_2 ..

У постанові від 06.06.2018 по справі №820/1203/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Положеннями статті 32 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що користувачі автомобільних доріг зобов`язані дотримуватися вимог правил дорожнього руху, використовувати транспортні засоби, конструкція та технічний стан яких відповідають вимогам установлених в Україні правил, норм, не завдавати своїми діями шкоди автомобільним дорогам, їх складовим та користувачам цих доріг, нести відповідальність за шкоду, заподіяну автомобільним дорогам, згідно із законом.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При розгляді справи судом враховано, що відповідач не надав доказів сплати коштів, що є предметом спору у цій справі, не повідомив суд про існування обставин, які мають істотне значення для вирішення судом питання щодо наявності або відсутності підстав для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини 2 статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

З урахувань викладеного, суд дійшов висновку що позовна вимога позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Транс" в дохід Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 18 872,10 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному об`ємі, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 481,00 грн покладаються на відповідача та підлягають відшкодуванню на користь позивача в силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 226, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Транс" (вул. 1 Травня, 1-а, м. Хмільник, Вінницька область, 22000; ) в дохід Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 18 872 грн. 10 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Агро Транс" (вул. 1 Травня, 1-а, м. Хмільник, Вінницька область, 22000; ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135; ) 2 481 грн. 00 коп. - витрат на сплату судового збору.

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та на відомі суду адреcи електронної пошти: позивача - , відповідача - представника відповідача - .

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 10 лютого 2023 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135)

3 - відповідачу (вул. 1 Травня, 1-а, м. Хмільник, Вінницька область, 22000)