УХВАЛА

06 лютого 2023 року

м. Київ

cправа № 910/21375/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації (далі - Департамент)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022

за позовом приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (далі - ПАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі")

до Департаменту

про стягнення 182 773,39 грн.,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Департамент звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 у справі №910/21375/21, а рішення господарського суду міста Києва від 12.04.2022 залишити в силі.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01.01.20221 встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 270 грн.

Предметом позову у даній справі є стягнення 182 773,39 грн., а, отже, ціна позову у справі № 910/21375/21 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ГПК України.

У касаційній скарзі заявник зазначає про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, передбачених підпунктом "а" частини третьої статті 287 ГПК України. Також скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 1166 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту про стягнення 182 773,39 грн. вартості не облікованої електричної енергії внаслідок допущеного порушення підпункту 1 пункту 5.5.5 та пункту 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ).

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.04.2022 у справі №910/21375/21 у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з такого:

- 16.10.2019 між відповідачем (замовником) та приватним підприємством "Ялик" (далі - ПП "Ялик"; підрядник) укладено договір №210-19 будівельного підряду (далі - Договір підряду) по об`єкту "Амбулаторія первинної медичної допомоги по площі Перемоги, 19-Б в с. Пустоварівка Сквирського району Київської області - будівництво";

- згідно з пунктами 6.1.18-6.1.19 Договору підряду підрядник зобов`язаний забезпечити підведення тимчасових мереж ресурсів (електропостачання, водопостачання); відповідно, обов`язок підведення електропостачання покладено на підрядника - ПП "Ялик";

- на момент проведення перевірки об`єкт не був введений в експлуатацію та будівельні роботи не завершені, що свідчить про виконання робіт на об`єкті підрядником - ПП "Ялик";

- матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту споживання відповідачем електричної енергії у спірний період на об`єкті. Враховуючи всі обставини справи у сукупності, факт того, що відповідач є замовником будівництва на об`єкті не є достатньою підставою для встановлення обставин споживання відповідачем електроенергії;

- позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, вид діяльності та суб`єкта, що використовував спірну електричну енергію, натомість позивачем визначено відповідачем непобутового споживача, використання яким спірної електричної енергії не доведено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Департамент звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скарго, в якій просив скасувати рішення господарського суду міста Києва та задовольнити позовні вимоги повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022: апеляційну скаргу Департаменту задоволено повністю; рішення господарського суду міста Києва від 12.04.2022 у справі №910/21375/21 скасовано; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення господарського суду міста Києва від 12.04.2022 у справі №910/21375/21 та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що:

- 21.05.2020 між приватним акціонерним товариством "Київобленерго" (змінено найменування на ПАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі", виконавець послуг) та Департаментом (замовник) було укладено договір на стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу №К-21-0-0018 (далі - Договір №К-21-0-0018), відповідно до умов якого виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта замовника від точки забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електрозабезпечення і проектної документації та здійснює підключення електроустановок об`єкта замовника до електричних мереж системи розподілу на умовах цього договору;

- відповідно до пункту 1.1 Договору №К-21-0-0018 за цим договором до електричних мереж системи розподілу виконавця послуг приєднується: амбулаторія первинної медичної допомоги по площі Перемоги, буд. 19-Б в с. Пустоварівка Сквирського району з будівельними струмоприймачами; місце розташування об`єкта замовника: Сквирський р-н, с. Пустоварівка, пл. Перемоги, буд. 19-Б, кадастровий №:01:022:0001;

- відповідно до акта про порушення від 13.01.2021 №К042236 при проведенні перевірки за адресою: с. Пустоварівка, пл. Перемоги, буд. 19-Б (амбулаторія первинної невідкладної допомоги, ПП "Ялик") встановлено порушення обліку електричної енергії, а саме підпункту 1 пункту 5.5.5 та пункту 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електромережі оператора системи розподілу;

- згідно з протоколом №216 засідання комісії по розгляду акта від 13.01.2021 №К042236 про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії від 09.02.2021 на підставі виявленого порушення та складеного акта про порушення Департаменту нараховано вартість не облікованої електроенергії у розмірі 178 426,02 грн. та виставлено відповідний рахунок;

- листом від 30.03.2021 вих. №04/530/5269 позивач направив на адресу відповідача протокол комісії та розрахунок до акта про порушення. Відповіді на зазначений лист матеріали справи не містять;

- враховуючи складання акта від 13.01.2021 про порушення № К042236 у присутності особи, що допустила представників оператора системи на об`єкт для проведення перевірки (при посвідченні вказаної особи копія паспорту долучена до справи, є додатком до акта), відсутні підстави вважати неправомірним оформлення акта, яким зафіксовано порушення підпункту 1 пункту 5.5.5 та пункту 8.2.4 ПРРЕЕ, а доводи позивача в цій частині є обґрунтованими;

- не спростовують факт виявленого порушення встановлені судом першої інстанції обставини, що на момент перевірки об`єкт будівництва не було введено в експлуатацію, а 16.10.2019 між Департаментом (замовником) та ПП "Ялик" (підрядник) укладено Договір підряду по об`єкту "Амбулаторія первинної медичної допомоги по площі Перемоги, 19-Б в с. Пустоварівка Сквирського району Київської області - будівництво";

- відповідно до умов Договору № к-21-20-0018 замовником електрифікації об`єкту Амбулаторії первинної медичної допомоги за адресою: Київська обл., Сквирський район, с. Пустоварівка, пл. Перемоги, буд. 19-Б є Департамент регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації. Пунктом 3.2.4 Договору № к-21-20-0018 визначено обов`язок замовника ввести в експлуатацію в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування, власний об`єкт та електричні мережі внутрішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (у випадку будівництва або реконструкції об`єкта);

- за наведеного правового регулювання, виходячи з укладення Договору №К-21-0-0018 недотримання підрядником умов договору будівельного підряду не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку перед позивачем щодо дотримання вимог ПРРЕЕ, зокрема в частині недопущення безоблікового споживання електричної енергії, що виявлено та зафіксовано як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електромережі Оператора системи розподілу;

- Договором підряду не регулюються питання відповідальності за порушення правил роздрібного ринку електричної енергії перед Оператором системи розподілу, а наявність відповідного договору може бути підставою для вирішення відповідних питань між відповідачем та підрядником у разі стягнення коштів за необліковане споживання електричної енергії на об`єкті замовника;

- згідно з протоколом від 09.02.2021 № 216 на підставі виявленого порушення та складеного акта про порушення від 13.01.2021 №К042236, згідно з пунктом 8.2.4 ПРРЕЕ, у відповідності до розділу 8.4 ПРРЕЕ відповідачу нараховано вартість необлікованої електричної енергії у сумі 178 426, 02 грн. та виставлено рахунок (повідомлення про оплату за березень 2021 року від 25.03.2021). Повідомленням про вручення рекомендованого відправлення підтверджено отримання відповідачем рахунка на оплату 07.04.2021;

- згідно з пунктом 8.2.7 ПРРЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

Зважаючи на викладені обставини справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 12.04.2022 у справі №910/21375/21 - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та зміст оскаржуваних судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи, які викладені в касаційній скарзі, зводяться до висловлення незгоди з прийнятим судовим рішеннями, викладення власного бачення у питанні застосування правових норм, є проханням про повторний перегляд справи та переоцінку встановлених судами обставин, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З урахуванням наведеного Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 у справі №910/21375/21, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 у справі №910/21375/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова