ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.02.2023м. СумиСправа № 920/113/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви (вх. № 403 від 03.02.2023) та заяви про забезпечення позову (вх. № 405 від 06.02.2023) за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Боруци Тетяни Миколаївни (вул. Незалежності, буд. 14, м. Охтирка, Сумська область, 42700) до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Свіжий продукт (вул. Сверстюка Євгена, буд. 11 Б, м. Київ, 02002), 2) Товариства з обмеженою відповідальністю Угроїдський цукровий завод (вул. Ради Європи, буд. 15, смт. Гоголеве, Великобагачанський район, Полтавська область, 38310), про визнання недійсним договору,

УСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Боруца Тетяна Миколаївна, як позивач, звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28.05.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Свіжий продукт та Товариством з обмеженою відповідальністю Угроїдський цукровий завод, що посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Онопрієнко А.В., реєстраційний № 856, на підставі якого проведено державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю Угроїдський цукровий завод права власності на нерухоме майно (номер запису про право власності 36658415 від 28.05.2020).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що договір купівлі-продажу від 28.05.2020 укладений між відповідачами з метою уникнення відповідальності за борговими зобов`язаннями перед ТОВ «Ростагросвіт» та недопущення звернення стягнення на наявне у боржника ТОВ «Свіжий продукт» майно, зокрема у зведеному виконавчому провадженні № 67766961.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Разом з позовною заявою приватний виконавець подав заяву про забезпечення позову (вх. № 405 від 06.02.2023), в якій просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на майно, а саме на комплекс загальною площею 733,9 кв.м., що в цілому складається з: будинку механізатора під літ. «А», веранди під літ. «а», навісу з оглядовою ямою під літ. «Б», майстерні під літ. «В», літнього душу під літ. «Г», убиральні під літ. «Е», заправки під літ. «З», складу під літ. «И», складу ПММ під літ. «Л», навісу під літ. «М», столової під літ. «Н», ангару під літ. «О», башні Рожновського під літ. «Д», огорожі № 1, розподільчої колонки під літ. «К», резервуару ПММ під літ. «Р», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29), належить на праві власності ТОВ «Угроїдський цукровий завод» (номер запису про право власності 36658412 від 28.05.2020), до набрання законної сили рішенням суду у справі та заборонити всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на вказане нерухоме майно до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Приватний виконавець зазначає, що метою забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів стягувача, адже через недобросовісні дії відповідачів порушуються саме права стягувача, та забезпечення можливості реального виконання рішення суду про відновлення становища, що існувало до укладення оспорюваного договору купівлі-продажу, у випадку задоволення позову, чого можна досягнути лише шляхом накладення арешту на майно, правомірність відчуження якого оспорюється. У разі невжиття заходів забезпечення позову та допущення повторного відчуження майна до розгляду справи по суті, поновлення порушеного права стягувача буде неможливим без нових звернень до суду.

На підтвердження повноважень на звернення з даним позовом до суду приватний виконавець посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (пункти 58-61) в аспекті гарантування на конституційному рівні права кожного на судовий захист та забезпечення державою виконання судового рішення відсутність у виконавця окремо визначеного повноваження звертатися до суду із позовною заявою про оспорення фраудаторного правочину, вчиненого боржником на шкоду кредитору, не повинна перешкоджати реалізації права цього кредитора на виконання судового рішення.

Покладення тягаря щодо повернення майна боржника (спонукання до оспорення фраудаторного правочину, тобто ініціювання наступних судових процесів) на кредитора, який уже виграв попередній судовий процес щодо стягнення суми боргу і правомірно очікує від Держави вчинення усіх можливих дій на забезпечення виконання судового рішення компетентними органами, нівелює сутність конституційного права кредитора на судовий захист та суперечить положенням статей 3, 8, частин першої, другої статті 55, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України.

Обов`язок ініціювання будь-якого наступного судового процесу з метою виконання попереднього судового рішення Законом України «Про виконавче провадження» покладено на компетентні органи, уповноважені Державою на забезпечення виконання судових рішень, а не на кредитора, який правомірно очікує від Держави належного виконання остаточного судового рішення про стягнення боргу.

Повноваження виконавця на звернення з позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в порядку позовного провадження є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 4, частина четверта статті 42 ЦПК України), в тому числі за позовом про визнання недійсним правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна (оспорення фраудаторного правочину).

Згідно з ч. 2 ст. 4, ч. 4 ст. 42 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Аналогічні положення містить і Господарський процесуальний кодекс України.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 41 ГПК України визначений склад учасників справи.

За приписами вказаної норми, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно зі ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ст. 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Суд встановив, що приватний виконавець звернувся з позовом до суду, визначивши свій статус як позивача, а не особи, якій надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб і не зазначив, що звертається з позовом в інтересах іншої особи, зокрема стягувача у зведеному виконавчому провадженні. Статус Товариства з обмеженою відповідальністю Ростагросвіт визначений як третя особа.

Не зазначення у позовній заяві приватним виконавцем, що він звертається до суду з позовом в інтересах стягувача у виконавчому провадженні, унеможливлює набуття стягувачем статусу позивача у справі у разі відкриття провадження за позовною заявою відповідно до ст. 53 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

З огляду на викладене суд зазначає, що підстави для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, як позивача, без зазначення, що він звертається до суду саме в інтересах іншої особи, відсутні, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню приватному виконавцю на підставі п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

За цих же обставин суд повертає приватному виконавцю заяву про забезпечення позову, що подана останнім як позивачем, а не особою, якій надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, без зазначення про звернення із заявою в інтересах стягувача, що унеможливлює набуття ним статусу позивача у справі у разі відкриття провадження за позовною заявою відповідно до ст. 53 ГПК України.

Згідно з ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. 2, 4, 45, 53, 136, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву (вх. № 403 від 03.02.2023) та заяву про забезпечення позову (вх.. № 405 від 06.02.2023) з доданими до них документами повернути Приватному виконавцю виконавчого округу Сумської області Боруці Тетяні Миколаївні.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана суддею 08.02.2023.

Суддя Д. В. Вдовенко