ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. Справа№ 910/11384/20 (910/4713/22)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

у присутності представників сторін:

від апелянта - Тітов І.Б. - ордер;

ліквідатор ТОВ «Торговий дім «Насіння» арбітражний керуючий - Косякевич С.О. - довіреність,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ»

на рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року

у справі № 910/11384/20 (910/4713/22) (суддя Пасько М.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння»

до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ»

про стягнення 336.921, 89 грн. в межах справи № 910/11384/20

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року по справі № 910/11384/20 (910/4713/22) позов задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» (надалі по тексту - ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» , відповідач, апелянт) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» (надалі по тексту - ТОВ «Торговий дім «Насіння», позивач) суму основного боргу в розмірі 210 250, 84 грн., пеню в розмірі 42 974, 55 грн., штраф в розмірі 42 050, 17 грн., 3 % річних в розмірі 8 567, 69 грн., інфляційні втрати в розмірі 33 078, 64 грн. та судовий збір в розмірі 5 053, 83 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати повністю рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року у справі №910/11384/20 (910/4713/22) та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Стягнути з позивача та користь відповідача суму сплаченого судового збору. Також апелянтом до апеляційної скарги додано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що вважає оскаржуване рішення місцевого суду таким, що містить в собі висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи, і таким, що прийняте при не з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також порушенні норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що ухвалу господарського суду міста Києва від 23.06.2022 року, в якій встановлено п`ятиденний строк для подання відзиву на позов, відповідач отримав 18.07.2022 року. Тому, останній вважає, що відповідачем було подано відзив та зустрічний позов в п`ятиденний строк.

При цьому, місцевий суд, не з`ясувавши належним чином всі обставини справи, не прийняв до розгляду зустрічний позов та відзив на позов з тих підстав, що відповідачем пропущено строк для їх подання.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення позову неналежним чином з`ясував обставини справи з огляду на наступне.

Апелянт зазначає, що при укладенні Договору №2-1712/пр3235 від 17.12.2019 року сторонами було погоджено, що асортимент, кількість товару, умови та строки, а також ціна товару, визначаються до Договору.

В подальшому, під-час виконання Договору, сторонами було укладено 10 Додатків, на загальну суму 1 786 483,38 грн.

Так, серед інших, сторонами було укладено Додаток №7 від 03.04.2020 року, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався поставити в строк до 15.04.2020 року насіння соняшнику.

Зазначений в Додатку №7 товар позивачем було поставлено покупцеві 07.04.2020 року, що підтверджується видатковою накладною №Н-БП-0704-029 від 07.04.2020 року, в якій також зазначено номер партії товару. Окрім того, відповідачем, на умовах визначених Додатком №7, було частково сплачено вартість товару в розмірі 120 488,36 грн.

В подальшому ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», на підставі Договору поставки №5/20 від 30.09.2019 року, було поставлено цей товар кінцевому споживачеві - ПСП «СХІД-АВІА-АГРО», що підтверджується видатковою накладною №669 від 09.04.2020 року. Факт поставки ПСП «СХІД-АВІА-АГРО» саме того товару, який відповідачем було придбано у позивача, підтверджується накладною №669, в якій було зазначено саме ту партію товару, що відображена в накладній №Н-БП-0704-029 від 07.04.2020 року, виданій ТОВ «Торговий дім «Насіння».

При цьому, після посіву товару, ПСП «СХІД-АВІА-АГРО» було ініційовано процедуру огляду полів, відібрання зразків та проведення експертизи. До вказаної процедури були залучені представники ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ». Окрім того, ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», у відповідно до умов Договору було повідомлено ТОВ «Торговий дім «Насіння» про проведення обстеження посів, проте представник ТОВ «Торговий дім «Насіння» для участі в проведенні обстеження не з`явився.

ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», в порядку, встановленому Договором, було направлено на адресу ТОВ «Торговий дім «Насіння» повідомлення рекомендованим листом про дату, час та місце обстеження полів, а також суть спірного питання. Також, на адресу ТОВ «Торговий дім «Насіння» було направлено вимогу про надання завіреної копії вказаного повідомлення, оскільки докази направлення цього повідомлення в ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» було знищено разом з частиною документів внаслідок ворожого обстрілу території Товариства.

В свою чергу, представниками ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», ПСП «СХІД-АВІА-АГРО», за участі представника агронома - інспектора Харківської обласної філії ДП «Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції» Бірюкової С.М., було проведено відібрання середніх (репрезентаційних) проб насіння для визначення посівних якостей насіння соняшнику, про що складено Акт від 18.05.2020 року №1.

За відібраними пробами, Чернігівською обласною філією ДП «Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції» було проведено випробування насіння соняшнику.

В зв`язку з вищенаведеним, було ПСП «СХІД-АВІА-АГРО» було пред`явлено ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» Претензію від 23.06.2020 року №68, в якій вимагало від останнього повернення сплачених за Товар неналежної якості грошових коштів в розмірі 423 256, 32 грн. і відшкодування понесених на посів соняшнику витрат в розмірі 49 129,80 грн.

Вказану претензію ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» було розглянуто та задоволено, через що відповідач поніс збитки у вигляді повернення коштів, сплачених за неякісний Товар, а також компенсацію витрат на посів цього Товару.

При цьому, з огляду на те, що постачальником цього Товару виступало саме ТОВ «Торговий дім «Насіння», ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» було направлено позивачеві претензію від 08.07.2020 року про повернення коштів, сплачених за Товар неналежної якості, а також компенсацію збитків, яких зазнало ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», в зв`язку з поставкою позивачем неякісної продукції.

Також за домовленістю сторін, досягнутої за результати розгляду претензії, ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» було складено на направлено на адресу ТОВ «Торговий дім «Насіння» Акт звірки взаємних розрахунків по стану за період 17.12.2019 року - 30.12.2020 року. В зазначеному Акті Товариством було відображено факт списання заборгованості ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» перед ТОВ «Торговий дім «Насіння» в розмірі 210 250, 84 грн., в якості часткового списання претензії від 08.07.2020 року.

Тобто, в даному, випадку, відповідачем, через поставку позивачем Товару неналежної якості, було направлено позивачеві претензію, в якій останній вимагав компенсувати вартість неякісного товару, а також збитки, завдані поставкою такого Товару.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідачем було заявлено претензію до кінцевого строку розрахунку за Товар і прострочення виконання грошових зобов`язань відповідача за Договором допущено не було, що унеможливлює нарахування та стягнення позивачем з відповідача штрафних санкцій за Договором.

Апелянт стверджує, що наведені вище обставини судом першої інстанції до уваги прийняті не були, оскільки відповідачем з незалежних від нього причин був пропущений строк для подачі відзиву на позов.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з тих підстав, що місцевим судом прийнято рішення, яке ґрунтувалось виключно на твердженнях самого позивача, викладених в позовній заяві.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2022 року апеляційну скаргу ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Сотнікова С.В., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 року витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/11384/20 (910/4713/22) за позовом ТОВ «Торговий дім «Насіння» до ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» про стягнення 336 921, 89 грн. в межах справи № 910/11384/20 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» на рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року у справі № 910/11384/20 (910/4713/22) до надходження матеріалів справи № 910/11384/20 (910/4713/22) до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2022 року задоволено клопотання ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» на рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року у справі № 910/11384/20 (910/4713/22). Розгляд апеляційної скарги ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» призначено на 23.11.2022 року.

21.11.2022 року через відділ документообігу суду від ліквідатора ТОВ «Торговий дім «Насіння» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд відмовити відповідачу в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року у даній справі.

Обґрунтовуючи поданий відзив, позивач в особі ліквідатора зазначає, що в розділі 3 Договору, який було укладено між ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» та ТОВ «Торговий дім «Насіння» Сторони визначили порядок пред`явлення рекламацій.

Так, зокрема, у п. 3.2. Договору зазначено, що Претензії щодо прихованих недоліків Товару приймаються до розгляду протягом одного місяця з дати придбання Товару.

Відповідач у відзиві підтверджує факт поставки Товару позивачем згідно видаткової накладної №Н-БП-0704-029 від 07.04.2020 року.

Таким чином, ліквідатор вважає, що граничним терміном пред`явлення претензій щодо недоліків Товару згідно вищезазначеної накладної є 08.05.2020 року.

У зазначені терміни відповідач не звертався до позивача з претензіями щодо якості Товару.

Щодо тверджень апелянта, стосовно направлення останнім повідомлення рекомендованим листом про дату, час та місце проведення обстеження полів, позивач зазначає, що відповідачем (апелянтом) не долучено жодних доказів, які б підтверджували факт повідомлення позивача про обстеження полів.

Крім того, позивач зазначає, що не отримував будь-яких повідомлень від відповідача щодо обстеження посівів та/ або полів.

Також позивач зазначає, що між іншим, відповідачем не долучено до матеріалів справи акт обстеження посівів №1 від 15.05.2020 року, а також акт відбору №1 від 19.05.2020 року.

Крім того, позивач зазначає, що не отримував будь-яких повідомлень від відповідача щодо відбору проб для арбітражного (експертного) визначення посівних якостей насіння, а сам відповідач не зазначає, що ініціював дане арбітражне (експертне) визначення посівних якостей насіння та, що направляв позивачу повідомлення про його проведення.

Що стосується претензії відповідача від 08.07.2020 року до позивача щодо неякісного Товару, позивач зазначає, що відповідач звернувся з даною претензією фактично за межами строку пред`явлення рекламацій (претензій), погоджених позивачем та відповідачем у Договорі, а саме, місячного строку з дати поставки Товару.

Позивач вважає, що претензія направлена з порушенням умов Договору не тільки щодо строків її подачі, а також з порушенням її оформлення, оскільки відповідний порядок подачі також визначений у Договорі.

Враховуючи всі вищевикладені обставини та факти, Претензія відповідача, яка оформлена з порушенням умов Договору та норм чинного законодавства України, є необґрунтованою.

Щодо твердження відповідача стосовно домовленості сторін, досягнутої за розглядом Претензії, та списання заборгованості відповідача в якості часткового виконання Претензії, позивач зазначає, що дізнався про вищезазначену домовленість щодо списання заборгованості та про акт звірки взаємних розрахунків вперше з тектсу відзиву відповідача.

Також позивач стверджує, що якщо б домовленість між сторонами щодо списання заборгованості справді була, то відповідач би надав відповідні докази разом із актом звірки взаємних розрахунків ліквідатору у відповідь на лист-вимогу №1-5/94 від 30.09.2021 року, яку відповідач отримав 05.10.2021 року.

Крім того, позивач вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим, а лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Він відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з тим , акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема, в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Отже, позивач вважає, що такими документами могли б бути угола про зарахування зустрічних однорідних вимог чи відповідний акт, проте відповідач не долучив жодних подібних доказів.

Що стосується тверджень відповідача, стосовно того, що ним було заявлено претензію до кінцевого строку розрахунку з Товар, що унеможливлює нарахування штрафних санкцій, позивач зазначає, що дані твердження є безпідставними, оскільки факт неналежної якості товару не було встановлено відповідно до умов Договору та норм чинного законодавства, претензія відповідача є необґрунтованою. Також позивачем зазначено, що відповідач не заявляв про відмову від виконання зобов`язань з оплати товару.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку доказам, які містяться у справі та прийняв обґрунтоване та законне рішення.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 року, у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2022 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Пантелієнка В.О., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 року прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» на рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року у справі № 910/11384/20 (910/4713/22) та призначено на 23.11.2022 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року розгляд справи № 910/11384/20 (910/4713/22) відкладено на 18.01.2023 року.

18.01.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 12 год. 55 хв. 25.01.2023 року та запропоновано ліквідатору ТОВ «Торговий дім «Насіння», арбітражному керуючому Косякевичу С.О. надати пояснення щодо апеляційної скарги ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ».

25.01. 2023 року в судове засідання з`явилися представник позивача та відповідача та надали усні пояснення по справі.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні надав письмові пояснення, до яких додані роздруківки електронної пошти, де зазначені електронні адреси представників позивача, зазначення теми для листування між одержувачами листів їх вкладення.

В судовому засіданні 25.01.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи до місцевого суду з позовною заявою звернулося ТОВ «Торговий дім «Насіння».

В поданій позовній заяві позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму основного боргу в розмірі 210 250, 84 грн., пеню в розмірі 42 974, 55 грн., штраф в розмірі 42 050, 17 грн., три відсотки річних в розмірі 8 567, 69 грн., інфляційні втрати в розмірі 33 078, 64 грн. та судовий збір в розмірі 5 053, 83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.12.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2-1712/пр3235 (надалі по тексту - Договір) на поставку насіння сільськогосподарських культур та/або засобів захисту рослин (надалі по тексту далі - товар).

Згідно умов вказаного Договору позивач зобов`язався поставити відповідачу товар у строк визначений сторонами, а відповідач - прийняти та оплатити його вартість.

Однак, станом на день розгляду позову відповідач так і не оплатив позивачу кошти за поставлений товар в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.06.2022 року відкрито провадження у справі № 910/11384/20 (910/4713/22) за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року по справі № 910/11384/20 (910/4713/22) позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» на користь ТОВ «Торговий дім «Насіння» суму основного боргу в розмірі 210 250, 84 грн., пеню в розмірі 42 974, 55 грн., штраф в розмірі 42 050, 17 грн., 3 % річних в розмірі 8 567, 69 грн., інфляційні втрати в розмірі 33 078, 64 грн. та судовий збір в розмірі 5 053, 83 грн.

Обґрунтовуючи прийняте рішення місцевий суд зазначив, що матеріалами справи підтверджено, що позивач виконав свої договірні зобов`язання у повному обсязі, здійснивши поставку товару відповідачу, що підтверджується товарними накладними.

Водночас відповідач, порушив умови Договору, не здійснивши повну оплату за поставку товару у визначений сторонами строк.

Враховуючи те, що оплата за поставлений товар не була здійснена у встановлені сторонами строки, відповідно до розрахунків позивача, які на думку суду є вірними, відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі 42 974, 55 грн., штраф в розмірі 42 050, 17 грн., 3 % річних в розмірі 8 567, 69 грн. та інфляційні втрати в розмірі 33 078, 64 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» слід відмовити, а рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище між позивачем та відповідачем укладено договір №2-1712/пр3235 від 17.12.2019 року на поставку насіння сільськогосподарських культур та засобів захисту рослин.

Місцевим судом вірно встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), як це визначено ст. 610 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, позивач виконав свої договірні зобов`язання у повному обсязі, здійснивши поставку товару відповідачу, що підтверджується товарними накладними.

Водночас відповідач, порушив умови Договору, не здійснивши повну оплату за поставку товару у визначений сторонами строк.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач стверджує, що позивачем було поставлено відповідачу товар 07.04.2020 року, що підтверджується видатковою накладною №Н-БП-0704-029 від 07.04.2020 року, в якій зокрема, зазначено номер партії Товару. Відповідачем було частково сплачено вартість Товару у розмірі 120 488,36 грн.

В подальшому, через поставку позивачем Товару неналежної якості, відповідачем було направлено позивачеві претензію від 08.07.2020 року, в якій останній вимагав компенсувати вартість неякісного товару, а також збитки, завдані поставкою такого Товару.

Крім того, апелянтом зазначено, що ним було заявлено претензію до кінцевого строку розрахунку за Товар і прострочення виконання грошових зобов`язань відповідача за Договором допущено не було, що унеможливлює нарахування та стягнення позивачем з відповідача штрафних санкцій за Договором.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до п. 3.2 Договору, претензія щодо якості Товару пред`являється покупцем продавцю протягом 15 календарних днів від дати придбання Товару, що визначається відповідно до видаткових накладних та умов, зазначених у додатках до цього Договору. Претензія щодо посівних якостей Товару пред`являється покупцем до використання Товару. Претензії щодо прихованих недоліків Товару приймаються до розгляду протягом 1 місяця з дати придбання Товару.

З матеріалів справи вбачається та зазначено вище, відповідач підтверджує факт поставки Товару позивачем згідно видаткової накладної №Н-БП-0704-029 від 07.04.2020 року.

Таким чином, граничним терміном пред`явлення претензій щодо недоліків Товару згідно вищезазначеної накладної, відповідно до п. 3.2. Договору, є 08.05.2020 року.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач звернувся до позивача з претензією 08.07.2020 року, тобто, фактично за межами строку пред`явлення претензій , погоджених позивачем та відповідачем у Договорі, а саме, місячного строку з дати Товару.

Що стосується твердження апелянта, стосовно того, що відповідач повідомляв позивача про дату, час та місце проведення обстеження полів, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 3.3.5 п. 3.3. Договору, для експертного визначення посівних якостей насіння шляхом лабораторного контролю проводиться відбір проб Товару, який здійснюється за обов`язкової участі уповноважених представників сторін, аудитора із сертифікації (агронома-інспектора) територіального органу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та інших зацікавлених осіб. Покупець зобов`язаний не пізніше 5 робочих днів шляхом направлення рекомендованої кореспонденції повідомити продавця та всіх зацікавлених осіб про дату, час та місце відбору проб, а також про суть претензій щодо якості Товару.

Однак судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач повідомляв позивача щодо відбору проб для експертного визначення посівних якостей насіння та що направляв позивачу повідомлення його проведення.

Що стосується твердження апелянта, що за домовленістю сторін, досягнутої за результати розгляду претензії, ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» було складено на направлено на адресу ТОВ «Торговий дім «Насіння» Акт звірки взаємних розрахунків по стану за період 17.12.2019 року - 30.12.2020 року. В зазначеному Акті Товариством було відображено факт списання заборгованості ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» перед ТОВ «Торговий дім «Насіння» в розмірі 210 250, 84 грн., в якості часткового списання претензії від 08.07.2020 року, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, доказів списання заборгованості відповідачем не надано.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим, а лише технічним документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Він відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема, в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Тобто, такими документами могли б бути угода про зарахування зустрічних однорідних вимог чи відповідний акт, однак, відповідач не долучив жодних подібних доказів.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 11.6 Договору у разі поставки Товару, що за якісними характеристиками не відповідає умовам п.3.1. цього Договору, та за умови дотримання покупцем вимог п.п. 3.2.-3.5. цього договору продавець зобов`язаний здійснити його заміну та Товар належної якості.

Тобто, навіть якщо б відповідач у встановлені Договором строки належним чином повідомив позивача про поставку неякісного Товару, враховуючи п. 11.6 Договору, позивач зобов`язаний здійснити заміну неякісного Товару та Товар належної якості, а не сплачувати кошти, як того вимагає відповідач.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку доказам, які містяться у матеріалах справи та прийняв обґрунтоване рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

При цьому слід зазначити, що відповідачем взагалі не подано суду доказів на підтвердження своїх заперечень. Відповідач лише наголошує на втраті документів та неможливості їх відновлення.

В даному випадку колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що без подання доказів на підтвердження заперечень відповідача, суд позбавлений можливості достеменно встановити ті обставини, на які посилається відповідач, при тому, що позивач їх заперечує.

Суд не може визнати встановленою ту чи іншу обставину в господарському процесі лише тільки з посиланням на пояснення представника відповідача без будь-якого їх документального підтвердження.

Щодо тверджень апелянта стосовно того, що місцевим судом, зокрема, необґрунтовано повернуто зустрічний позов та відзив на позовну заяву у зв`язку з пропущенням останнім строку для їх подання, апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище, відповідач стверджує, що отримав ухвалу господарського суду міста Києва від 23.06.2022 року тільки 18.07.2022 року, тому останній відрахував п`ятиденний строк з дати отримання ухвали і в межах п`ятиденного строку подав відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву.

Апеляційний суд дослідивши матеріали справи встановив, що ухвала господарського суду міста Києва від 23.06.2022 року була надіслана сторонам 24.06.2022 року та отримана відповідачем 14.07.2022 року (а.с. 36-39 том 1). Однак, матеріалами справи підтверджується, що відзив відповідачем подано до суду лише 05.08.2022 року, а зустрічну позовну заяву - 25.08.2022 року.

Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року у даній справі прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ" на рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року у справі № 910/11384/20(910/4713/22) - залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2022 року у справі №910/11384/20(910/4713/22) - залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу №910/11384/20(910/4713/22) повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.02.2023 року

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко