ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"27" січня 2023 р. Справа № 906/304/21.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Прядко О.В.,

секретар судового засідання Шмойлова Л.А.,

розглянувши заяву ТОВ "Файнвуд" від 12.01.2023 про розстрочку виконання судового рішення у справі №906/304/21

за позовом: Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнвуд"

про розстрочку виконання судового рішення

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): не з`явився;

від відповідача (боржника): Кононов М.А. - ордер серії ВЕ №1043008 від 24.01.2023.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.05.2022 позов Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнвуд" 114331,05 грн основного боргу, 7472,13 грн інфляційних втрат, 4061,71 грн 3% річних, 2211,59 грн судового збору; в решті позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.06.2022 заяву представника позивача від 23.05.2022 про ухвалення додаткового рішення у справі №906/304/21 задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнвуд" на користь Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради 9742,67 грн витрат на професійну правничу допомогу; в частині стягнення 257,33 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

На примусове виконання вказаних судових рішень видано накази №906/304/21 від 20.06.2022 і №906/304/21 від 05.07.2022, відповідно.

03.11.2022 на поштову адресу суду від ТОВ "Файнвуд" надійшла скарга на дії державного виконавця Богунського ВДВС у м.Житомирі Центрально-Захiдного міжрегіонального управлiння Мiністерства юстиції (м.Хмельницький) Машевського Олександра Олександровича у виконавчому провадженні №69576147 від 05.08.2022, згідно з якою боржник просив визнати незаконними дії державного виконавця щодо накладення арешту на банкiвський рахунок № НОМЕР_1 , вiдкритий в АТ "ОТП Банк", на який зараховуєтъся заробітна плата працiвникiв ТОВ "Файнвуд", та зобов`язати державного виконавця винести постанову про зняття арешту з вказаного рахунку.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.11.2022 скаргу ТОВ "Файнвуд" на дії державного виконавця Богунського ВДВС у м.Житомирі Центрально-Захiдного міжрегіонального управлiння Мiністерства юстиції (м.Хмельницький) Машевського Олександра Олександровича залишено без розгляду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Файнвуд" на рішення Господарського суду Житомирської області від 16 травня 2022 року, додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 06 червня 2022 року у справі №906/304/21 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 16 травня 2022 року, додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 06 червня 2022 року у справі №906/304/21 залишено без змін.

17.01.2023 на поштову адресу суду від боржника надійшла заява від 12.01.2023 про розстрочку виконання судового рішення, згідно з якою останній просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 16.05.2022 у справі №906/304/21 таким чином:

1. часткове погашення заборгованості в сумі 12918,00 грн до 19.01.2023;

2. часткове погашення заборгованості в сумі 12918,00 грн до 19.02.2023;

3. часткове погашення заборгованості в сумі 12918,00 грн до 19.03.2023;

4. часткове погашення заборгованості в сумі 12918,00 грн до 19.04.2023;

5. часткове погашення заборгованості в сумі 12918,00 грн до 19.05.2023;

6. часткове погашення заборгованості в сумі 12918,00 грн до 19.06.2023;

7. часткове погашення заборгованості в сумі 12918,00 грн до 19.07.2023;

8. часткове погашення заборгованості в сумі 12918,00 грн до 19.08.2023;

9. часткове погашення заборгованості в сумі 12918,00 грн до 19.09.2023;

10. часткове погашення заборгованості в сумі 12918,00 грн до 19.10.2023.

Ухвалю господарського суду від 18.01.2023 заяву ТОВ «Файнвуд» від 12.01.2023 про розстрочку виконання судового рішення прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 27.01.2023 о 12:00.

Представник стягувача у засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно і належним чином.

26.01.2023 на електронну пошту суду від представника стягувача надійшла письмова відповідь на заяву про розстрочку виконання судового рішення у справі №906/304/21, згідно з якою останній просить відмовити у задоволенні вказаної заяви.

27.01.2023 до суду від представника боржника надійшла заява про долучення до матеріалів справи банківських виписок за період з 23.02.2022 по 18.12.2022.

У засіданні представник боржника підтримав заяву від 12.01.2023, просив задовольнити її у повному обсязі.

Дослідивши матеріали заяви про розстрочку виконання судового рішення та заперечення позивача з приводу її задоволення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст.331 ГПК України).

Пунктом 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» також передбачено, що, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту приписів ст.331 ГПК України вбачається, що відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується після набрання рішенням законної сили, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарський процесуальний кодекс України не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі №908/1884/19.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочку виконання судового рішення, боржник зазначив, що має намір повністю та добровільно погасити борг шляхом перерахування сум на банківський рахунок стягувача, але на даний час на банківському рахунку ТОВ «Файнвуд» недостатньо грошових коштів та відсутнє майно для виконання судового рішення.

Стягувач у свою чергу з приводу зазначеного заперечив, посилаючись на те, що наведені боржником підстави не є винятковими (виключними) обставинами, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим; боржником не надано доказів, що підтверджують скрутний фінансовий стан підприємства, доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду у даній справі, зокрема доказів часткового погашення заборгованості перед стягувачем. Також вважає, що виконання рішення суду не можна розстрочити на термін, про який просить боржник, в силу норм ч.5 ст.331 ГПК України.

Надаючи оцінку вищевказаним аргументам, суд враховує таке.

Фінансовий стан підприємства - це сукупність показників, що відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні й потенційні фінансові можливості підприємства.

Основним джерелом інформації для фінансового аналізу є фінансова звітність підприємства за два останні календарні роки та за останній звітній період. Фінансовий аналіз підприємства складається з таких етапів: оцінка майнового стану підприємства та динаміка його зміни; аналіз фінансових результатів діяльності підприємства; аналіз ліквідності; аналіз ділової активності; аналіз платоспроможності (фінансової стійкості); аналіз рентабельності.

Доказами матеріального становища можуть бути фінансова звітність, в тому числі Форма 1 "Баланс"; співвідношення загального обсягу кредиторської та дебіторської заборгованості - звіт про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованість (форма N1-Б); наявність або відсутність грошових коштів на розрахункових рахунках підприємства - Форма 2 "Звіт про рух грошових коштів"; наявність або відсутність основних та оборотних засобів та їх вартість; розмір та вартість інших матеріальних активів підприємства.

Тобто належними доказами існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність, відповідна документація (баланс, звіт про рух грошових коштів та ін.), достовірність яких підтверджена належними засобами.

Однак боржник на підтвердження викладених у заяві обставин надав лише банківські виписки по рахунку за період з 23.02.2022 по 18.12.2022, при тому, що заява про розстрочку виконання судового рішення подана 12.01.2023 і призначена до розгляду в судовому засіданні на 27.01.2023. Тобто відомості про наявність (відсутність) змін у фінансовому становищі боржника після 18.12.2022 і станом на дату проведення цього засідання відсутні.

Суд встановив, що боржник не надав жодних доказів, які свідчили б про можливість погашення ним заборгованості перед стягувачем в подальшому в період, на який він просить розстрочити рішення суду. Також на день розгляду заяви матеріали справи не містять жодних доказів вжиття боржником заходів, спрямованих на виконання рішення суду у даній справі, у тому числі внесення першого платежу на суму 12918,00 грн до 19.01.2023, згідно запропонованого графіка розстрочення. Представник боржника пояснив таку обставину накладенням арешту на банкiвський рахунок органом ДВС.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.ст.42, 44 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підприємництво здійснюється, зокрема, на основі принципів комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Отже у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, за власним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17).

Таким чином, незадовільне фінансове становище, на яке посилається боржник (недостатність грошових коштів та відсутність майна для виконання судового рішення), не є надзвичайними і непрогнозованими обставинами, а складний фінансовий стан в умовах ринкової економіки є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності та в умовах фінансової кризи в країні носить загальний характер. При цьому суд зауважує, що економічні процеси та воєнний стан у державі впливають на фінансову діяльність не лише боржника, але й стягувача, тобто сторони перебувають у рівних умовах.

Наведені заявником обставини не свідчать про неможливість виконання ним рішення суду у цій справі, а лише відображають в певній частині поточну господарську діяльність боржника, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення; наявність (відсутність) фінансової можливості прямо залежить від власної діяльності суб`єкта господарювання, а тому обставини, на які посилається боржник, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час і можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим.

Окрім того, ч.5 ст.331 ГПК України передбачено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як вбачається із заяви від 12.01.2023, боржник просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 16.05.2023 у строк до 19.10.2023.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої і після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, у рішенні у справі "Чіжов проти України" від 17.05.2005 Європейський суд з прав людини зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

У рішенні у справі «Савіцький проти України» від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, захищене п.1 ст.6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції.

З підстав наведеного, клопотання боржника про надання розстрочки виконання судового рішення терміном до 19.10.2023 суперечить змісту ч.5 ст.331 ГПК України. Оскільки рішення Господарського суду Житомирської області у справі №906/304/21 ухвалено 16.05.2022, то розстрочення його виконання можливе тільки на період до 16.05.2023.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.73 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що наведені боржником доводи є необґрунтованими, не підтверджують наявності виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у розумінні ст.331 ГПК України, крім того запропонований графік розстрочення виконання судового рішення перевищує встановлені законом строки, тому суд відмовляє у задоволенні заяви ТОВ "Файнвуд" від 12.01.2023 про розстрочку виконання судового рішення у справі №906/304/21.

Згідно з ч.7 ст.331 ГПК України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись статтями 233-235, 331 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Файнвуд" від 12.01.2023 про розстрочку виконання судового рішення у справі №906/304/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 01.02.2023.

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - стягувачу (рек.) + ;

3 - боржнику (рек.) + ;

4 - державному виконавцю Богунського ВДВС у м.Житомирі Центрально-Захiдного міжрегіонального управлiння Мiністерства юстиції (м.Хмельницький) Машевському Олександру Олександровичу (майдан С.П.Корольова, буд.3/14, м.Житомир, Житомирська обл., 10014) (рек.) +