ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023 Справа № 917/539/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Іванко Л.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Приватного підприємства "РЕДУТ - 44", вул.Половка, 64д, м.Полтава, 36010,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський домобудівельний комбінат", вул. Сінна, 2/49, м.Полтава, 36039,

про стягнення 367 805, 55 грн.

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулося з позовною заявою Приватне підприємство "РЕДУТ - 44" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський домобудівельний комбінат" про стягнення 367 805, 55 грн заборгованості за отримані послуги охорони, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладених 01.08.2021 р. між сторонами Договорів про надання охоронних послуг №б/н, з яких 306 886, 00 грн основного боргу; 25331, 14 грн - пеня, 31749, 03 грн - інфляційних втрат, 3839,38 грн - 3% річні.

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач не здійснив оплату отриманих послуг охорони у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеними Договорами та законом.

Відповідач у відзиві (вх.№7793 від 24.10.2022) повідомив, що в силу форс - мажорних обставин (військова агресія Російської Федерації проти України) позбавлений можливості виконати належним чином свої зобов`язання по договірним відносинам із позивачем.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2022 даний позов був переданий на розгляд судді Іванко Л.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі №917/539/22. Клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження задоволено. Справу постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч.5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між ПП «РЕДУТ-44» (надалі - Позивач) та ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат» (надалі - Відповідач) було укладено Договір про надання охоронних послуг від 01.08.2021 року (послуги по охороні майданчика за адресою: м. Полтава, вул. Параджанова, буд. № 7) та Договір про надання охоронних послуг № б/н від 01.08.2021 року (послуги по охороні майданчика за адресою: м. Полтава, вул. Половка, буд. № 83 та 83А) (надалі - Договори).

При цьому, сторони узгодили, зокрема, наступне:

- за цими Договорами Виконавець надає, а Замовник приймає та оплачує надані послуги по охороні будівельних майданчиків за адресою: м.Полтава, вул. Параджанова, 7; вул. Половка, 83 та 83 А (п.1.1 Договорів);

- оплата за послуги, які надаються здійснюється щомісячно замовником протягом 5 днів з дати надходження рахунку на оплату (п.2.2 Договорів);

- акти виконаних робіт підписуються Сторонами кінці кожного календарного місяця, а також по закінченню терміну дії договору (п. 2.4 Договорів);

- Замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за послуги Виконавця (п.3.18 Договорів);

- у випадку несвоєчасної оплати, відповідно договору нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої плати за кожний день прострочення платежу (п. 7.1 Договорів).

В дотримання умов Договору за період з жовтня 2021 р. по лютий 2022 р. (включно) позивачем було надано відповідачу послуги охорони загальною вартістю 306 886, 00 грн.

Факт надання послуг відповідачу підтверджується наявними у справі копіями Актів здачі - приймання робіт (надання послуг), які підписані сторонами без зауважень, а саме :

- актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 157 від 31.10.2021 (вартість наданих послуг 27500,00 грн., рахунок № РЕД00000159 від 31.10.2021);

- актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 158 від 31.10.2021 (вартість наданих послуг 31462,00 грн., рахунок № РЕД00000160 від 29.10.2021);

- актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 174 від 30.11.2021 (вартість наданих послуг 31462,00 грн., рахунок № РЕД00000177 від 01.11.2021);

- актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 175 від 30.11.2021 (вартість наданих послуг 27500,00 грн., рахунок № РЕД00000178 від 01.11.2021);

- актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 197 від 31.12.2021 (вартість наданих послуг 31462,00 грн., рахунок № РЕД00000201 від 13.12.2021);

- актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 198 від 31.12.2021 (вартість наданих послуг 27500,00 грн., рахунок № РЕД00000202 від 13.12.2021);

- актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 6 від 31.01.2022 (вартість наданих послуг 28000,00грн., рахунок № РЕД00000006 від 18.01.2022);

- актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 7 від 31.01.2022 (вартість наданих послуг 37000,00 грн., рахунок № РЕД00000007 від 18.01.2022);

- актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 29 від 28.02.2022 (вартість наданих послуг 28000,00 грн., рахунок № РЕД00000029 від 08.02.2022);

- актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30 від 28.02.2022 (вартість наданих послуг 37000,00 грн., РЕД00000030 від 08.02.2022).

За даними позивача, будь-яких претензій щодо отриманих послуг відповідачем позивачу не заявлялося, послуги надано в повному об`ємі та в строк, проте відповідач прийняті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг не виконав. Заборгованість відповідача за спожиті послуги складає 115280,00 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості відповідача.

З огляду на неналежне виконання відповідачем умов Договору позивач звертався до відповідача з претензію №1/02 від 23.02.2022 р. (копія наявна у матеріалах справи) про сплату заборгованості, яка за даними позивача була залишена відповідачем без реагування.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 367 805, 55 грн заборгованості за отримані послуги охорони, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 01.08.2021 р. між сторонами Договору про надання охоронних послуг № б/н, з яких: 306 866,00 грн основний борг за отримані послуги за період з жовтня 2021 р. по лютий 2022 p., 25331, 14 грн пеня за період з 05.11.2021 р. по 03.06.2022 р., 31749, 03 грн інфляційні втрати за період з листопада 2021 р. по квітень 2022 р. та 3839,38 грн 3% річних від суми боргу за період з 05.11.2021 р. по 03.06.2022 р.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за Договорами, а саме: послуги надав, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) надавались відповідачу та підписані останнім без претензій або зауважень. Доказів у спростування зазначеного суду не надано.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вищезазначеним Договором та приписів ст. 903 ЦК України не сплатив вартість отриманих послуг. Заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 306 886, 00 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Щодо посилання відповідача на те, що він не має можливості виконати свої зобов`язання у зв`язку з форс - мажорними обставинами - введенням на території України воєнного стану, суд відхиляє як необгрунтовані з огляду на наступне.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від самого зобов`язання.

При цьому, обставинна введення на території України воєнного стану, враховуючи наявність універсального офіційного листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про засвідчення форс - мажорних обставин, не є автоматичною підставою для звільнення особи від відповідальності за неналежне виконання умов договору.

Необхідною умовою є наявність причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконання договору та обставинами непереборної сили. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Верховний Суд в постанові від 25 січня 2022 р. № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що Відповідач не довів об`єктивної неможливості виконання умов договору у зв`язку з введенням на території України воєнного стану.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідача основного боргу за період з жовтня 2021 р. по лютий 2022 р. (включно) в розмірів 306 886, 00 грн вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 31749, 03 грн інфляційних втрат за період з листопада 2021 р. по квітень 2022 р. та 3839,38 грн 3% річних від суми боргу за період з 05.11.2021 р. по 03.06.2022 р. (з урахуванням моменту виникнення зобов`язання з оплати отриманих послуг по кожному окремому акту здачі-прийняття робіт (надання послуг)), суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

У пункті 1, р.7 Договорів визначено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором, Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання такого грошового зобов`язання.

Таким чином, нарахування позивачем пені в розмірі 25331,14 грн правомірне і підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 306 886, 00 грн основного боргу за отримані послуги за період з жовтня 2021 р. по лютий 2022 р., 25331, 14 грн пені за період з 05.11.2021 р. по 03.06.2022 р., 31749, 03 грн інфляційних втрат за період з листопада 2021 р. по квітень 2022 р. та 3839, 38 грн 3% річних від суми боргу за період з 05.11.2021 p. по 03.06.2022 р., підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 5517, 08 грн. покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем також заявлено до стягнення 16 400,00 грн. витрат на правову допомогу.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076- VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 910/12876/19 від 15 червня 2022 року.

Крім того, у даній постанові суд дійшов висновку, що поряд з вищевикладеним чинним процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

В цілому нормами процесуального законодавства (ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обгрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Отже, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не надав суду ні заперечення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу позивача, ні клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

На підтвердження отримання професійної правової допомоги позивач надав копії: укладеного між адвокатом ПП "Редут-44" договору про надання правової допомоги від 16.05.2022 року, копію звіту про надання правової допомоги від 03.06.2022 p., копію акту приймання - передачі наданих послуг від 03.06.2022 р.

У вищезазначеному акті приймання-передачі наданих послуг сторони зазначили, що загальна вартість наданої правової допомоги, яка узгоджена останніми у повному обсязі, складає 16 400,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, постановах від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18, від 04.06.2020 року у справі № 906/598/19 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

Отже, матеріалами справи підтверджується понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16 400,00 грн..

З огляду на надані докази суд дійшов висновку, що розмір адвокатських витрат в сумі 16 400,00 грн. є підтверджений матеріалами справи, співрозмірним наданому об`єму адвокатських послуг, тому витрати на професійну правничу допомогу з урахуванням приписів п. 9 ст. 129 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський домобудівельний комбінат" (вул. Сінна, 2/49, м.Полтава, 36039, ) на користь Приватного підприємства "РЕДУТ - 44" (вул.Половка, 64д, м.Полтава, 36010, ) 306 886, 00 грн основного боргу; 25331, 14 грн - пені, 31749, 03 грн - інфляційних втрат, 3839, 38 грн - 3% річних, 16 400, 00 грн - витрат на професійну правничу допомогу, 5517, 08 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Іванко Л.А.