ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1384/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

при розгляді справи за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039)

до відповідача: Приватного підприємства Галекс-Т (вул. Ланжеронівська, буд. 24, м. Одеса, 65026)

про стягнення 8297670,47 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства Галекс-Т, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати у розмірі 8081070,68 грн та пеню у розмірі 216599,79 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 11.09.2019 №751/19 (зі змінами) в частині повної та своєчасної оплати орендної плати у період з 11.09.2019 по 30.09.2021 за користування нежитловим приміщенням підвалу, першого, другого поверхів № 103, загальною площею 1377,2 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 24.

15.12.2022 позивачем було подано до суду заяву (а.с. 126-133, т.1), згідно з якою останній зменшив розмір заявлених до відповідача вимог на 100000,00 грн та просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача 7981070,68 грн основного боргу та 216599,79 грн пені; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 122965,06 грн; повернути позивачу з державного бюджету судовий збір в сумі 1500,00 грн. Вказана заява мотивована тим, що 24.01.2022 відповідачем було здійснено часткове погашення боргу на суму 100000,00 грн та вказана оплата була зарахована позивачем в рахунок попередньої заборгованості за вересень 2019 року, тобто за період, який є спірним у цій справі. За результатом розгляду цієї заяви судом у судовому засіданні 19.12.2022 було постановлено протокольну ухвалу, згідно з якою заяву позивача не було прийнято до розгляду, з підстав її подання з порушенням строку, визначеного ГПК України.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, у судові засідання під час розгляду справи не з`являвся, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, що перешкоджають йому прийняти участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 05.07.2022 позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків.

Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 18.07.2022 позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1384/22; ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; призначено підготовче засідання у справі на 15 серпня 2022 року об 11:00.

15 серпня 2022 року судом протокольною ухвалою було відкладено підготовче засідання у цій справі на 05 вересня 2022 року о 16:30.

Судове засідання 05 вересня 2022 о 16:30 не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 05.09.2022 судом було призначено підготовче засідання у цій справі на 19 вересня 2022 року о 16:00.

У судовому засіданні 19 вересня 2022 року суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 10 жовтня 2022 року о 12:45.

Судове засідання, призначене судом на 10 жовтня 2022 о 12:45, не відбулось, у зв`язку з тривалою повітряною тривогою і загрозою масованих ракетних ударів з боку агресора.

Ухвалою суду від 11.10.2022 судом було призначено підготовче засідання у цій справі на 28 жовтня 2022 року о 14:00.

28 жовтня 2022 року судом у судовому засіданні протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14 листопада 2022 року о 14:40.

Під час розгляду справи по суті судом оголошувались перерви у судовому засіданні: 14.11.2022 - до 01 грудня 2022 року о 15:30; 01.12.2022 до 19 грудня 2022 року об 11:00; 19.12.2022 до 24 січня 2023 року о 12:00.

24 січня 2023 року у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

Відповідно до Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 17.03.2021 № 137-VIII (а.с. 29-34, т.1), позивач є виконавчим органом Одеської міської ради, у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, рішеннями Одеської міської ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови та цим положенням. Департамент підзвітний та підконтрольний Одеській міській раді, підпорядкований міському голові та Виконавчому комітету Одеської міської ради. Департамент є уповноваженим органом, який виступає орендодавцем щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна і споруд, майна, що не увійшло до статутного капіталу, перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, за виключенням майна, орендодавцем якого уповноважено виступати інший виконавчий орган Одеської міської ради.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.02.2018 № 115178605 (а.с. 16, т.1), територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності належать нежитлові приміщення підвалу, першого, другого поверхів № 103, загальною площею 1377,2 кв.м., розташовані за адресою: вул. Ланжеронівська, 24, прим. 103, м. Одеса.

11.09.2019 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець) та Приватним підприємством Галекс-Т (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 751/19 (а.с. 17-18, т.1), згідно з п. 1.1. якого сторони погодили, що орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення підвалу, першого, другого поверхів № 103, загальною площею 1377,2 кв.м., розташовані за адресою: вул. Ланжеронівська, 24, прим. 103, м. Одеса (далі за текстом об`єкт оренди). Відповідно до п. 1.3. договору сторони визначили його строк дії з 11.09.2019 до 11.08.2022.

Вищевказаний об`єкт оренди був переданий позивачем та прийнятий відповідачем на підставі акту приймання-передачі від 11.09.2019 (а.с. 19, т.1).

Далі, 07.11.2019 між сторонами був укладений договір про внесення змін до договору оренди нежитлових приміщень № 751/2019 (а.с. 21-24, т.1), згідно з п. 2. якого сторони визначили, що відповідно до ст. 631 ЦК України умови цього договору про внесення змін застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 11.09.2019.

Відповідно до підп. 1.3. договору про внесення змін сторони визначили строк дії договору до 11 серпня 2068 року.

Згідно з п. 2.1., 2.2., 2.4., 2.5. договору орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", рішення Одеської міської ради від 30.01.2019 № 4214-VII «Про затвердження Методики розрахунку орендної плати за майно комунальної власності територіальної громади м. Одеси». Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 260758,21 грн, без урахування податку на додану вартість, та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства. Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності. Розмір орендної плати змінюється у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради, що набрали чинності, в порядку передбаченому чинним законодавством.

Умовами підп. 5.2. договору передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Нарахування пені за прострочення виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

Відповідно до підп. 6.1. договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання було наслідком форс-мажорних обставин, за умови повідомлення стороною, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, протилежну сторону у триденний термін.

Згідно з підп. 7.13. договору вступ орендаря у користування приміщення настає одночасно з підписанням акту приймання-передачі вказаного нежитлового приміщення після державної реєстрації права оренди.

За умовами п. 7.17. договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

Додатком до договору про внесення змін є розрахунок орендної плати (а.с. 25, т.1), відповідно до якого сторонами погоджено місячну орендну плату на 01.10.2019 в розмірі 312909,85 грн з ПДВ.

07.11.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис про реєстрацію права оренди відповідача на вищевказане нежитлове приміщення, що підтверджується наявним у справі витягом (а.с. 26, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 27, т.1), позивач звертався до відповідача із претензією від 15.12.2020 № 01-13/5130, в якій вимагав від останнього погасити заборгованість з орендної плати за договором в розмірі 4331228,57 грн та пені в розмірі 287784,09 грн, розрахунок яких був здійснений станом на 29.10.2020.

Оскільки відповідач вищевказану претензію не задовольнив, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом, що розглядається в межах цієї справи. Так, згідно з розрахунком позивача (а.с. 28, 53, т.1), в межах цієї справи позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 8081070,68 грн, яка рахується за період з вересня 2019 року по вересень 2021 року включно. Між цим, згідно з розрахунком позивача, 24.01.2022 відповідачем було частково погашено заборгованість на суму 100000,00 грн та за поясненням позивача ці кошти були зараховані в рахунок оплати оренди у вересні 2019 року, в цей же час, як встановлено судом, при здійснені розрахунку та визначення суми позову позивач цієї оплати не врахував.

В матеріалах справи відсутні інші докази оплати відповідачем орендної плати за спірний період за договором. При цьому сума боргу відповідачем не заперечується.

Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди нежитлового приміщення від 11.09.2019 № 751/19 (зі змінами) за спірний період становить 7981070,68 грн, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та не спростовано відповідачем.

Крім цього, звертаючись до суду з позовом до відповідача, позивача нарахував та заявив до стягнення з останнього пеню розмірі 216599,79 грн, розрахунок якої здійснений по зобов`язанням відповідача за жовтень 2020 року вересень 2021 року в межах загального періоду з 16.10.2020 по 30.09.2021 (а.с.28, т.1).

Відповідачем контррозрахунок суду не подано.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч.1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Стягнення заборгованості з оплати орендної плати може здійснюватися в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч. 1, 7 ст.193 ГК України.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено можливість настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього заборгованості з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення від 11.09.2019 № 751/19 (зі змінами), яка рахується у спірному періоді вересень 2019 року вересень 2021 року. Як встановлено судом з розрахунку позивача, який відповідачем не спростований, всього у спірному періоді відповідач мав сплатити орендну плату в загальному розмірі 8081070,68 грн, між цим, станом на час вирішення спору судом, відповідач орендну плату сплатив лише частково, здійснивши 24.01.2022 платіж на суму 100000,00 грн. З пояснень позивача судом встановлено, що ця оплата ним була зарахована в рахунок погашення заборгованості відповідача за зобов`язанням вересня 2019 року, проте при зверненні до суду з позовом позивач цієї оплати в своєму розрахунку не врахував. Оскільки судом не було прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу у спірний період підлягають задоволенню частково в розмірі 7981070,68 грн.

Водночас, у зв`язку з тим, що бездіяльність відповідача у вигляді несплати коштів за оренду нерухомого майна суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача пеню. Розрахунок заявленої позивачем пені, який долучений позивачем до позовної заяви (а.с. 28, т.1), судом перевірено, встановлено його вірність, відповідність умовам договору та нормам законодавства України. При цьому відповідачем вказаний розрахунок не спростований.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Приватного підприємства Галекс-Т слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати в сумі 7981070,68 грн та пеню в сумі 216599,79 грн.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог та з відповідача слід стягнути на користь позивача 122965,06 грн судового збору.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства Галекс-Т (вул. Ланжеронівська, буд. 24, м. Одеса, 65026, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039, ) борг в сумі 7981070 /сім мільйонів дев`ятсот вісімдесят одну тисячу сімдесят/грн 68 коп, пеню в сумі 216599 /двісті шістнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять/грн 79 коп та судовий збір в сумі 122965 /сто двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять/грн 06 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2023 р.

Суддя Д.О. Бездоля