30.01.2023Справа № 910/4231/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали господарської справи
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інкос Лайн»
до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
про стягнення 524124,33 грн,
позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
до товариства з обмеженою відповідальністю «Інкос Лайн»
Суд своєю ухвалою від 07.06.2022 відкрив провадження у справі № 910/4231/22, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Суд своєю ухвалою від 13.07.2022 прийняв зустрічний позов для спільного розгляду з первісним, постановив розглядати справу у порядку загального позовного провадження.
06 жовтня 2022 року суд ухвалив:
2. Закрити провадження в частині стягнення 286412,00 грн боргу.
3. Відмовити в іншій частині позову.
4. Стягнути з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь товариство з обмеженою відповідальністю «Інкос Лайн» 2126,32 грн судового збору.
5. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Інкос Лайн» з Державного бюджету України 4296,18 грн судового збору.
7. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інкос Лайн» на користь державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 2481,00 грн судового збору.
Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заперечило проти покладення на нього витрат на оплату правничої допомоги.
Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених ним витрат товариство з обмеженою відповідальністю «Інкос Лайн» долучило до матеріалів справи копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.10.2021, акт № 7 надання послуг від 05.10.2022, платіжне доручення, звіт.
Позивачеві були надані такі послуги: аналіз умов договору постачання від 11.11.2021, видаткових накладних та ярликів на придатну продукцію (140$), підготовка та подача позовної заяви (175$), аналіз ухвали Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 про відкриття провадження у справі № 910/4231/22 (11$), аналіз відзиву відповідача на позовну заяву (35$), підготовка та подача відповіді на відзив (70$), аналіз зустрічної позовної заяви (35$), підготовка та подача відзиву на зустрічну позовну заяву (140$), участь у судовому засіданні 13.09.2022 (46$).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Оскільки суд задовольнив зустрічний позов, відсутні підстави для покладення на державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» витрат на аналіз зустрічної позовної заяви (35$), підготовку та подачу відзиву на зустрічну позовну заяву (140$).
Також відсутні підстави для розподілу витрат на аналіз ухвали Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 про відкриття провадження у справі № 910/4231/22 (11$). Суду незрозуміло зміст такої дії як «аналіз ухвали про відкриття провадження у справі» та характер наданої правової допомоги внаслідок такого аналізу. Ухвала про відкриття провадження у справі не є таким процесуальним документом, який, при наявності навиків і вмінь сприймати друкований текст, є неспроможним для усвідомлення її змісту не фахівцем у галузі права. Оскільки ухвала не містить будь-яких висновків суду, що потребують реакції сторони як наслідку аналізу, дія, яку сторона пропонує включити до наданих послуг, є звичайним читанням документу. Ці витрати не можуть бути покладені на іншу сторону.
На підставі викладеного, керуючись статтями 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.
Повний текст додаткового рішення складено 02.02.2023.
Суддя С. А. Ковтун