РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.02.2023Справа № 910/7657/22

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Хаус Партнерс"

про стягнення 146 658,48 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Хаус Партнерс" (відповідач) про стягнення 146 658,48 грн., у тому числі 118 800,00 грн. основного боргу, 9 150,45 грн. пені, 820,21 грн. 3 % річних, 9 571,82 грн. інфляційних втрат, 8 316,00 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором про надання послуг № 01/07-668 від 07.07.2021 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за надані послуги по стоянці плавзасобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7657/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 123 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До Господарського суду міста Києва 04.10.2022 повернувся конверт з поштовим відправленням № 123 із відміткою про повернення у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно з частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.10.2021 між Державним підприємством "Адміністрація річкових портів" (далі - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекс Хаус Партнерс" (далі - замовник, відповідач) був укладений Договір надання послуг № 01/07-668 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач надає відповідачу на платній основі послуги по стоянці плавзасобів відповідача, які належать та/або обслуговуються відповідачем та резервування послуг стоянки для плавзасобів біля гідротехнічної споруди - причал «Парк Примакова», 45 п.м., інв. № 1599, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережне Шосе, 11б, є державною власністю і належить на праві господарського відання позивачу.

Згідно з п. 3.3.1 Договору, замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги до моменту фактичного звільнення місця стоянки.

Відповідно до п. 4.1 Договору, вартість послуг складає - 27 000,00 грн. з ПДВ на місяць, яка, відповідно до п. 4.2 Договору, щорічно, до 01 березня збільшується на офіційно встановлений індекс інфляції, що обраховується наростаючим підсумком починаючи з дати укладання цього Договору.

Згідно з п. 4.7 Договору плата за надані послуги сплачується замовником щомісячно до 10 числа розрахункового місяця відповідно до виставлених рахунків, які замовник зобов`язаний отримувати у виконавця до 5 числа розрахункового місяця.

Відповідно до п. 4.8 Договору здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом здавання-приймання наданих послуг, який замовник зобов`язаний отримати у виконавця до 5 числа місяця, який йде за звітним.

Згідно з п. 4.9 Договору у разі неотримання замовником в передбачені п. 4.8. договору строки акту приймання-передачі наданих послуг, акт підписується виконавцем з позначенням про відмову у підписанні його замовником, та оформлений таким чином акт вважається оформленим належним чином, а послуги прийнятими замовником в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.10 Договору замовник протягом 3 днів із дня одержання акту приймання-передачі наданих послуг, зобов`язаний вручити виконавцю підписаний акт приймання-передачі наданих послуг або мотивовану відмову у підписанні.

Згідно з п. 4.11 Договору у разі неотримання виконавцем підписаного з боку замовника акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у строк, встановлений п. 4.10. Договору, акт підписується Виконавцем з позначенням про відмову у підписанні його Замовником, та оформлений таким чином акт вважається оформленим належним чином, а послуги прийнятими Замовником в повному обсязі.

Позивач зазначає, що відповідно до умов Договору позивачем надані послуги, що підтверджується Актом здачі прийняття робіт (надання послуг) № ДП-0000471 за березень 2022 року на суму 29 700,00 грн.; Актом здачі прийняття робіт (надання послуг) № ДП-0000481 за квітень 2022 року на суму 29 700,00 грн.; Актом здачі прийняття робіт (надання послуг) № ДП-0000491 за травень 2022 року 29 700,00 грн.; Актом здачі прийняття робіт (надання послуг) № ДП-0000501 за червень 2022 року 29 700,00 грн.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що надані ним послуги на суму

118 800,00 грн. залишилися неоплаченими відповідачем, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Крім того, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 9 150,45 грн. пені, 820,21 грн. 3 % річних, 9 571,82 грн. інфляційних втрат, 8 316,00 грн. штрафу.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих позивачем послуг за Договором, наявність заборгованості в розмірі 118 800,00 грн. не спростована, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 118 800,00 грн. суму основного боргу.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення з відповідача 9 150,45 грн. пені, 820,21 грн. 3 % річних, 9 571,82 грн. інфляційних втрат, 8 316,00 грн. штрафу.

Згідно з приписами статей 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 Господарського кодексу України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.2. Договору у випадку невиконання замовником, передбаченого цим Договором грошового зобов`язання, у встановлений Договором строк, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення до дати повного виконання зобов`язання. У випадку порушення зобов`язання понад у 20 днів, замовник додатково сплачує штраф, у розмірі 7 % від суми невиконаного грошового зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню розмірі 9 150,45 грн. пені та 8 316,00 грн. штрафу за розрахунком позивача.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, на суму 820,21 грн. 3 % річних та 9 571,82 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуюче викладене, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у розмірі 118 800,00 грн. основного боргу, 9 150,45 грн. пені, 820,21 грн. 3 % річних, 9 571,82 грн. інфляційних втрат, 8 316,00 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Хаус Партнерс" про стягнення 146 658,48 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Хаус Партнерс" (01054, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, ідентифікаційний код 35256024) на користь Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" (04119, місто Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 40, ідентифікаційний код 33404067) 118 800 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. основного боргу, 9 150 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят) грн. 45 коп. пені, 820 (вісімсот двадцять) грн. 21 коп. 3 % річних, 9 571 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят одну) грн. 82 коп. інфляційних втрат, 8 316 (вісім тисяч триста шістнадцять) грн. 00 коп. штрафу та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.02.2023.

Суддя С. В. Стасюк