ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2768/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Рясний В.О. розглянувши заяву (вх.№2-50/23 від 12.01.2023р.) Товариства з обмеженою відповідальністю Південна Житниця про розстрочення виконання рішення суду, подану у справі №916/2768/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 20, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Південна Житниця (66511, Одеська область, Любашівський район, село Познанка Перша, провулок Миру, буд. 5, )

про стягнення 627 402,60грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Рішенням господарського суду від 26.12.2022р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО до Товариства з обмеженою відповідальністю Південна Житниця про стягнення 627 402,60грн. було задоволено частково, стягнуто солідарно з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО основний борг в сумі 409 122 грн., пеню в сумі 39 174грн. 84коп., 36% річних в розмірі 29 053 грн. 27коп., штраф в сумі 40 912 грн. 20коп., та судовий збір 9 411 грн. 04коп.

12.01.2023р. до канцелярії суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Південна Житниця про розстрочення виконання рішення суду від 26.12.2022р.

Ухвалою господарського суду Одеської області 16.01.2023р. заява Товариства з обмеженою відповідальністю Південна Житниця про розстрочення виконання рішення суду від 26.12.2022р. була призначена до розгляду в засіданні суду.

19.01.2023р. за вх.№1856/23 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення, згідно яких осатаній не заперечує проти надання розстрочки строком до серпня включно, з підстав викладених в поясненнях. Разом з тим просить суд при розстроченні виконання судового рішення вжити заходів щодо забезпечення позову задля належного виконання рішення суду шляхом, накладання арешту на майно відповідача, що знаходиться у нього чи в інших осіб.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Південна Житниця про розстрочку виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.12.2022р. по справі №916/2768/22, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Вказані положення кореспондують зі ст. 18 ГПК України.

Як передбачено ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, господарським судом Одеської області на виконання судового рішення у справі № 916/2768/22 видано 20.01.2023р. наказ про його примусове виконання щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Південна Житниця основного боргу в сумі 409 122 грн., пені в сумі 39 174 грн. 84коп., 36% річних в розмірі 29 053 грн. 27коп., штрафу в сумі 40 912грн. 20коп., та судового збору 9 411грн. 04коп.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

Як вбачається з вищезазначеної норми ГПК, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк.

Так, питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. При цьому розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При цьому при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (роз`яснення в ч. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 р. Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження).

Таким чином, суд встановлює необхідність надання розстрочки в залежності від конкретних обставин.

При цьому, суду належить враховувати, що розстрочка виконання судового рішення повинна надаватися боржнику у виняткових випадках. При оцінці виняткових обставин суд має враховувати дотримання балансу інтересів як боржника, так і кредитора при одночасному врахуванні вимоги закону про обов`язковість виконання судового рішення (ст. 115 ГПК України). По суті вищенаведеної норми при розстрочки виконання судового рішення мова йде про поетапне виконання рішення суду.

Виходячи із вищенаведеного, розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку, повинно бути пов`язане з об`єктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне його виконання.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Водночас, суд вважає загальновідомим та нормативно врегульованим питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента від 14.03.2022 № 1333/2022 строк дії воєнного стану в Україні з 26.03.2022 продовжено ще на 30 діб - до 24.04.2022. Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 19.04.2022 № 7300, воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, - до 25 травня 2022 року.

22.05.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 № 341, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, - до 23 серпня 2022 року.

15.08.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 № 573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року.

16.11.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.11.2022 № 757/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Таким чином, станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 19.02.2023 року.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суди повинні враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Про необхідність встановлення зазначених обставин також роз`яснено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як випливає зі змісту заяви, в обґрунтування підстав для відстрочення виконання судового рішення від 26.12.2022р. у даній справі відповідач (боржник) посилається на неможливість виконання цього рішення суду, оскільки підприємство знаходиться в тяжкому фінансовому стані, оскільки Товариство зазнало значних збитків в умовах воєнного стану, так як воно було позбавлене можливості реалізувати зібраний врожай, внаслідок логістичних проблем та блокади морських портів державою - агресором. Також підприємство зіткнулось зі значним подорожчанням палива, добрив та комплектуючих до сільськогосподарської техніки. Частина працівників Товариства також були мобілізовані до Збройних сил України та виконують завдання з оборони держави. Згідно фінансової звітності підприємства, станом на 30.09.2022р. Товариство має збиток у розмірі 18 063,6 тис. грн., кредиторську заборгованість в сумі 185 732.5 тис. грн. при дебіторській заборгованості 81 345 тис. грн. Товариство залучає кредитні кошти (зокрема у ПАТ «ПРИВАТБАНК») та фінансову допомогу на ведення господарської діяльності та повинне їх обслуговувати впродовж поточного року.

Разом з тим, заявник зазначає, що Товариство впродовж року поставляло сільськогосподарську продукцію контрагентам, надавало в оренду сільськогосподарську техніку тощо, а отже виступає кредитором за договорами зокрема, з ТОВ «Пальміра Грейн». ТОВ «Елеватор Плюс», ТОВ «ПЗ ТРОЇЦЬКЕ» та іншими на загальну суму 28 476 266,26 грн., в зв`язку з чим впродовж наступного року ТОВ Південна Житницяможе покрити частину збитків за рахунок стягнення боргових зобов`язань з інших контрагентів, але не зможе не зробити одномоментно.

За посиланнями заявника ТОВ Південна Житниця здійснює активну господарську діяльність, закуповує сільськогосподарську техніку, запчастини, мінеральні добрива, а з весни 2023 року Товариство планує посівну компанію. Ведення посівної потребує додаткових витрат на насіння, оренду техніки, паливно - мастильні матеріали, оплату праці тощо, основна частина яких припаде на першу половину наступного року. Товариство розраховує на прибуток тільки в липні- серпні 2023 року з початком збору врожаю зернових однак має й інші грошові зобов`язання, повинне сплачувати податки, рахунки, заробітну плату, тощо.

Крім того, заявник наголошує що на даний час підприємство залучено до виконання мобілізаційних завдань на підставі договору з Подільською районною військовою адміністрацією від 17.08.2022р. за №178-З.

Суд зазначає, що посилаючись на скрутне фінансове становище, відповідач не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем саме одним разовим платежем. Більш того, інтерес боржника полягає у погашенні наявних сум боргу при збереженні сталої роботи господарства. Так, дії відповідача спрямовані на виконання рішення суду, але з розстроченням сплати боргу. Суд враховує, що інтерес стягувача полягає в тому, щоб рішення суду було виконано в повному обсязі, однак ненадання розстрочки виконання рішення суду призведе до неможливості його виконання взагалі, оскільки існує ризик припинення або призупинення діяльності відповідача.

На думку суду, надання розстрочки виконання судового рішення надасть боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частками із певним інтервалом у часі.

При цьому суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість розстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши всі наведені обставини та надані відповідачем до заяви про розстрочення виконання рішення суду докази, суд доходить до висновку про наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення суду у даній справі та унеможливлюють сплату відповідачем заборгованості на користь позивача одним разовим платежем на теперішній час, що є підставою для розстрочення виконання судового рішення у даній справі.

Щодо заявленого в додаткових поясненнях клопотання позивача про забезпечення позову задля належного виконання рішення суду шляхом накладання арешту на майно відповідача, що знаходиться у нього чи в інших осіб, суд відмовляє в її задоволенні з огляду на відсутність доказів які свідчили про ухилення відповідача від виконання судового рішення. Суд зазначає, що відповідач подавши заяву про розстрочку судового рішення навпаки, намагається вирішити питання щодо поступового погашення наявної заборгованості без значного одноразового фінансового навантаження, а позивачу - можливість реального отримання грошових коштів частками із певним інтервалом у часі.

Поряд з цим, як передбачено ч.5 ст.331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Південна Житниця про розстрочення виконання рішення суду від 26.12.2022р. по справі №916/2768/22 шляхом сплати загального заборгованості в розмірі 527 673,35грн. щомісяця, відповідно до графіку.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Південна Житниця за вх.№2-50/23 від 12.01.2023р. про розстрочення виконання рішення суду від 26.12.2022р. у справі №916/2768/22 задовольнити повністю.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 26.12.2022р. по справі №916/2768/22 на один рік з дня ухвалення цього рішення, з оплатою щомісячно в наступному порядку:

1) 43 972,77грн. до 23.01.2023р.

2) 43 972,77грн. до 23.02.2023р.

3) 43 972,78грн. до 23.03.2023р.

4) 43 972,78грн. до 23.04.2023р.

5) 43 972,78грн. до 23.05.2023р..

6) 43 972,78грн. до 23.06.2023р.

7) 43 972,78грн. до 23.07.2023р..

8) 43 972,78грн. до 23.08.2023р..

9) 43 972,78грн. до 23.09.2023р..

10) 43 972,78грн. до 23.10.2023р.

11) 43 972,78грн. до 23.11.2023р.

12) 43 972,78грн. до 23.12.2023р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено та підписано 30.01.2023р.

Суддя Погребна Катерина Федорівна