ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 рокуСправа № 912/1416/22

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи № 912/1416/22

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград", вул. Соборна, 19А, м. Кропивницький, 25009

до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 14 543,10 грн

за участю представників:

від позивача - Келеберда В.В., довіреність №2958101/01/07-21 від 28.12.2022 (у режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" до ОСОБА_1 про стягнення 14 543,10 грн заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №110 від 01.05.2013 в частині сплати платежів.

Ухвалою від 12.10.2022 господарський суд звернувся до Управління ДМС у Кіровоградській області та Світловодської міської ради та направив запити від 12.10.2022 про надання відомостей щодо реєстрації місця проживання (перебування) громадянки ОСОБА_1 , що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі.

16.11.2022 до господарського суду надійшло підтвердження на запит від Управління ДМС у Кіровоградській області та Світловодської міської ради про те, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 21.11.2022 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 13.12.2022 о 11:30 год, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

01.12.2022 на офіційну електронну адресу суду (з КЕП) від позивача на виконання вимог ухвали суду надано фотокопії актів наданих послуг та прибуткових касових ордерів про сплачу відповідачем за послуги водопостачання та водовідведення.

Відповідач участь в судовому засіданні 13.12.2022 не приймав, поштовий конверт з ухвалою суду від 21.11.2022, направлений на адресу ОСОБА_1 , повернуто до канцелярії суду з відміткою відділення поштового зв`язку "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвалою від 13.12.2022 відкладено судове засідання до 19.01.2023 о 11:00 год, у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення відповідачу ухвали від 21.11.2022.

Протокольною ухвалою від 19.01.2023, на підставі ст. 216 ГПК України, оголошено перерву у судовому засіданні до 02.02.2023 о 14:30 год.

30.01.2023 на електронну адресу суду (з КЕП) від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи фотокопій актів наданих послуг №99 від 31.07.2028, від 31.10.2018, від 26.02.2019 та від 28.10.2019.

В судовому засіданні 02.02.2023 позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомив суд про наявність у нього заперечень з приводу заявлених позовних вимог.

Органом поштового зв`язку повернуто конверти з вкладенням (ухвали від 21.11.2022, від 13.12.2022 та від 19.01.2023) з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою", які направлялись на адресу відповідача, надану на запит Управління ДМС у Кіровоградській області.

Частиною 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

01.05.2013 між Обласним комунальним виробничим підприємством "Дніпро-Кіровоград" (Виконавець) та Фізичною особою - підприємцем Солодовній Іриною Михайлівною (Споживач) укладено Договір № 110 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення (а.с. 10 - 11).

За умовами п. 1.1 Договору Виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами та засобами надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення в об`ємах визначених лімітом відпуску води та прийняття стоків (Додаток № 1), а Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 3.1. Договору в редакції додаткової угоди № 1 від 12.09.2019 передбачено, що під час виконання цього договору, а також вирішення всіх інших питань, що цим договором не обумовлені, сторони керуються чинним законодавством України, зокрема Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", "Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України", "Правилами користування системами центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", "Правилами приймання стічних вод до централізованих систем водовідведення", "Порядком визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення", місцевими правилами приймання стічних вод.

Відповідно до п. 3.3. Договору Споживач, зокрема зобов`язується оплачувати послуги та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до 7.1. Договору кількість води, що поставляється Виконавцем на об`єкти Споживача, визначається за показниками приладів обліку, встановлених на мережі Споживача (як правило, на межі балансової належності мереж Виконавця та Споживача), опломбованих і зареєстрованих Виконавцем, які фіксуються в Акті про надання послуг, оформленому згідно з додатком №2 до цього Договору, що складається в двох примірниках, по одному для кожної сторони.

Акт про надання послуг з рахунком, виставленим до оплати за надані послуги водопостачання, надається Споживачу для проведення кінцевого розрахунку за розрахунковий період.

Кількість стічних вод, що надходить до каналізаційних мереж, визначається за обсягом води, використаної Споживачем з комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, або згідно приладів обліку стічних вод (якщо такі встановлені), опломбованих та зареєстрованих Виконавцем (п. 7.10 Договору).

Пунктом 8.2 Договору в редакції додаткової угоди № 1 від 12.09.2019 визначено, що за даним договором розрахунковим визначається період між контрольними зняттями показників приладів обліку. Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу послуг централізованого водопостачання та водовідведення заявленого на розрахунковий період за формою 100% попередньої оплати. Сума попередньої оплати визначається на основі фактичних показників обсягів надання послуг централізованого водопостачання за попередній розрахунковий період.

Споживач самостійно на протязі п`яти операційних днів після дати отримання рахунку здійснює остаточний розрахунок за спожиті послуги шляхом оплати різниці між вартістю обсягу послуг, фактично спожитих протягом розрахункового періоду, та сумою коштів, сплачених у відповідності до абзаців 1 або 2 п. 8.2 цього Договору.

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті отриманих послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не здійснив, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 14 543,10 грн основного боргу.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.05.2013, між позивачем (виконавець) та відповідачем (споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №110, відповідно до якого Виконавець взяв на себе зобов`язання своїми силами та засобами надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення в об`ємах визначених лімітом відпуску води та прийняття стоків (Додаток № 1), а Споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, визначених цим договором.

За приписами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Послуга з централізованого водопостачання та послуги з централізованого водовідведення надаються згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (ст. ст. 23, 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

За визначеннями ст. 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання та водовідведення" централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води; централізоване водовідведення - господарська діяльність із відведення та очищення стічних вод за допомогою системи централізованого водовідведення.

Послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності; індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті (ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання та водовідведення").

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" також передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

У пункті 8.2 Договору сторони визначили, що Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу послуг централізованого водопостачання та водовідведення заявленого на розрахунковий період за формою 100% попередньої оплати. Сума попередньої оплати визначається на основі фактичних показників обсягів надання послуг централізованого водопостачання за попередній розрахунковий період. Споживач самостійно на протязі п`яти операційних днів після дати отримання рахунку здійснює остаточний розрахунок за спожиті послуги шляхом оплати різниці між вартістю обсягу послуг, фактично спожитих протягом розрахункового періоду, та сумою коштів, сплачених у відповідності до абзаців 1 або 2 п. 8.2 цього Договору.

Згідно зі статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодекс України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем було надано послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 09.07.2018 року по 22.09.2020 року на загальну суму 18 122,37 грн, що підтверджується актами наданих послуг згідно договору №110 від 01.05.2013 року та виставленими позивачем для оплати рахунками-фактурами (а.с. 22-27, 62, 80-81). Акти наданих послуг та рахунки-фактури підписані позивачем та відповідачем.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати послуг з водопостачання та водовідведення у строк та в розмірі визначеному умовами зазначеного договору, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 14 543,10 грн, що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів з оплати послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 14 543,10 грн.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та положення законодавства, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 14 543,10 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Будь-яких доказів на спростування позовних вимог відповідачем не подано.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача. Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" (вул. Соборна, 19, м. Кропивницький, 25009, ідентифікаційний код 03346822) заборгованість в розмірі 14 543,10 грн, а також 2 481,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Обласному комунальному виробничому підприємству "Дніпро-Кіровоград" (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 19), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Повне рішення складено 07.02.2023.

Суддя Г.Б. Поліщук