ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01 лютого 2023 рокуСправа № 921/472/22
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-2017" №б/н (вх. №534) від 23.01.2023 про забезпечення позову у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-2017"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТИЙ-КОЛОС-2022"
третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1
про: визнання недійсним з моменту укладення договору оренди об`єкта нерухомості; зобов`язання повернути у володіння та користування комплексу будівель та земельну ділянку
за участі представників сторін:
позивача: Вербицька М.В. - адвокат;
відповідача: Яворський А.В.- адвокат
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Господарського суду Тернопільської області заходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-2017" до ТОВ "ЗОЛОТИЙ-КОЛОС-2022", третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладення договору оренди об`єкта нерухомості та зобов`язання повернути у володіння та користування позивача комплекс будівель і земельні ділянки.
23 січня 2023 року ТОВ "ЛАН-2017" звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою №б/н (вх. №534) від 23.01.2023 про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:
Обґрунтовуючи подану заяву, позивач посилається на те, що у розділі 6 спірного договору оренди від 01.08.2022 містяться положення щодо поліпшення орендованого майна. Зокрема, підписанням цього договору Орендодавець надає Орендарю дозвіл на проведення поточного та капітального ремонту, реконструкції, технічного переоснащення, благоустрою, поліпшення орендованого майна (п.6.1.). Сторони підписанням цього договору визначили той факт, що у разі надання Орендодавцем згоди Орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень та їх здійснення Орендарем, будь-які поліпшення та/або зміни майна, що є об`єктом оренди, є власністю Орендаря. Орендар стає власником невід`ємних покращень створених ним з моменту їх створення (п.6.8.).
Орендар після здійснення покращення орендованого майна або його частини, яке не може бути відокремлено без спричинення шкоди для майна , та його вартість становить не менш 25% ринкової вартості об`єкта оренди з метою його викупу, звертається до Орендодавця з заявою про викуп об`єкта оренди та документами визначеними в п.6.6. договору В заяві Орендар визначає дату, час та місце (адресу приватного нотаріуса) куди Орендодавець зобов`язаний з`явитися для укладення договору купівлі-продажу об`єкта оренди (п.6.9.).
Таким чином, з умов договору випливає, що Орендодавець фактично дозволяє Орендарю здійснювати будь-які поліпшення орендованого майна без жодних додаткових погоджень з ним.
Крім того, у п.3.6.1. правочину визначено, що Орендодавець та його працівники не мають права без письмової згоди Орендаря входити до будь-яких приміщень об`єкта оренди та перебувати без письмової згоди на території, на якій розміщений об`єкт оренди з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.
Відповідно до п.п.3.4.3. та 3.4.4. спірного правочину Орендар має право змінювати замки вхідних дверей об`єкта оренди, встановлювати пропускні пункти, ворота, шлагбауми, а також огорожі та/або інші обмежувачі руху доступу до об`єкта оренди та території, на якій вони розміщені.
Заявник зазначає, що на даний час майно залишається у користуванні відповідача, а тому, з урахуванням умов договору, у нього відсутня можливість перевірки зміни стану орендованого майна.
При цьому, заявник вважає, що вжиття заходів для забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення його прав на час вирішення спору в суді, та забезпечить можливість виконання рішення суду у випадку його винесення на користь позивача, тоді як невжиття заходів утруднить чи зробить неможливим виконання такого судового рішення.
Представник відповідача у судовому засіданні проти застосування судом забезпечувальних заходів заперечив, посилаючись на відсутність правових та фактичних підстав для їх вчинення.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши надані заявником до заяви про забезпечення позову документи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 ГПК України, а саме, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити: виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід враховувати зокрема, за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звернувся позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами.
З точки зору законодавця, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулася з відповідними вимогами у справі.
Системний аналіз приписів частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає суду підстави для висновку про те, що під час вирішення питання про необхідність забезпечення позову чи відмови у застосуванні цього заходу, відповідні заяви слід розглядати із застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).
Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Метою забезпечення позову є вжиття судом відповідних заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальний захист порушених прав.
Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Одним із заходів забезпечення позову позивач визначив накладення арешту на комплекс будівель, які орендуються відповідачем.
Згідно з приписами п.1 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Проте, предметом розгляду у даній справі є вимога немайнового характеру - про визнання недійсним з моменту укладення договору оренди та зобов`язання повернути у володіння та користування комплекс будівель фруктового саду, а також земельну ділянку, на якій знаходиться комплекс та земельну ділянку, яка прилягає до об`єкту оренди, і в даній справі не вирішується спір про визнання права (інше речове право) на нерухоме майно, на яке заявник просить суд накласти арешт.
Окрім того, спірне майно належить саме позивачу, а не відповідачу.
В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.07.2020 по справі №918/194/19 викладена правова позиція про те, що за вимогами немайнового характеру судове рішення, у разі їх задоволення, не вимагатиме примусового виконання. В свою чергу, достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у третіх осіб на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення є умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру.
Отже, в даному випадку відсутній зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом його позовної вимоги.
Як вже зазначалось вище, предметом позову у цій справі є наступні вимоги позивача: визнання недійсним з моменту укладення договору оренди об`єкта нерухомості від 01.08.2022; зобов`язання відповідача 1 повернути ТОВ "ЛАН-2017" у володіння та користування комплекс будівель фруктового саду загальною площею 1633,6 кв. м., а також земельну ділянку, на якій знаходиться комплекс та земельну ділянку, яка прилягає до об`єкту оренди.
Тому у цій справі має досліджуватися обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, а також питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (подібну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).
Таким чином, звертаючись з відповідною заявою позивач повинен обґрунтувати імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів - саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення.
Як вбачається з умов спірного правочину, сторони, підписавши договір, погодили умови поліпшення орендованого майна та фактично визначили право відповідача здійснювати будь-які його покращення без погодження з позивачем , що в результаті приведе до обов`язку Орендодавця відчужити об`єкт оренди на користь Орендаря.
Враховуючи зазначене, суд погоджується із доводами заявника, що до вирішення цього спору по суті, дії відповідача з капітального ремонту, реконструкції, поліпшення орендованого майна, здійснення невід`ємних покращень можуть суттєво ускладнити виконання судового рішення у майбутньому. Адже, за умовами спірного договору, при будь-яких поліпшеннях майна, Орендар зможе відчужити об`єкт оренди.
Таким чином, цей захід забезпечення позову прямо стосується предмету спору в частині зобов`язання відповідача повернути ТОВ "ЛАН-2017" у володіння та користування комплекс будівель фруктового саду загальною площею 1633,6 кв. м. Суд вважає, що такий забезпечувальний захід є адекватним та справедливим. Він збалансує інтереси усіх учасників цього спору та не створюватиме значних негативних наслідків для ТОВ "ЗОЛОТИЙ-КОЛОС-2022", особливо у порівнянні з тими негативними наслідками, які можуть настати для обох учасників цього спору в результаті його невжиття.
Заборона відповідачу на вчинення інших дій, зазначених позивачем, на переконання суду, є безпідставною, адже не є співмірною із заявленими у справі позовними вимогами.
Крім того, суд звертає увагу на те, що дії щодо покращення орендованого майна стосуються лише об`єкта нерухомості, а не земельної ділянки. Таким чином забезпечення позову про вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки, на якій знаходиться комплекс та земельної ділянки, яка прилягає до комплексу будівель, також не підлягає задоволенню.
Разом з цим, у заяві про забезпечення позову Товариством не наведено обставин, з якими пов`язувалась би необхідність забезпечення позову шляхом заборони будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення поточного та капітального ремонту, реконструкції, технічного переоснащення, благоустрою, поліпшення орендованого майна, здійснення невід`ємних покращень та вчинення інших дій, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо комплексу будівель фруктового саду.
Сторони передбачили у п.3.4.2. правочину, що Орендар має право без попереднього погодження з Орендодавцем передавати об`єкт оренди або його частину у користування третім особам. Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що орендоване майно перебуває у володінні чи користуванні будь-яких інших осіб. Отже, заява про забезпечення позову у цій частині задоволенню не підлягає.
Враховуючи вище наведене, здійснивши на основі співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звернувся до суду, встановивши існування обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення у майбутньому , суд дійшов висновку необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову.
На підставі наведеного, керуючись 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-2017" №б/н (вх. №534) від 23.01.2023 про забезпечення позову у справі №921/472/22 задовольнити частково.
- Фруктовий цех з двома прибудовами, навісом, двома рампами та підвалом під літ.А;
- Лабораторія під літ. Б;
- Вбиральня під літ. В;
- Котельня під літ. Г;
- Артсвердловина з прибудовою під літ. Д;
- Боднарний цех під літ. Е;
- Вагова з під навісом під літ. Ж.
3. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.
В порядку ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 09.02.2023 та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.
Суддя О.В. Руденко