ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/796/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Горпостач"

до Іноземного підприємства "Овруцький щебеневий завод Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту"

про стягнення 293309,11 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Горпостач" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Іноземного підприємства "Овруцький щебеневий завод Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту" заборгованості, яка виникла на підставі договору №08/20-1 від 21.08.2020 у розмірі 293309,11грн, з яких: 237092,50грн боргу за поставлений товар, 5924,06грн 3% річних та 50292,55грн інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу №08/20-1 від 21.08.2020 в частині оплати отриманого товару.

Ухвалою господарського суду від 03.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 03.11.2022.

Ухвалою суду від 03.11.2022 відкладено підготовче засідання на 27.12.2022.

06.12.2022 до суду від відповідача надійшла заява №135 від 02.12.2022 про розгляд справи без участі уповноваженого представника та заява від 02.12.2022 про визнання позовних вимог, у якій відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі.

23.12.2022 на електрону адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами. Позовні вимоги останній підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

26.12.2022 до суду від позивача надійшла вищезазначена заява в оригінальному вигляді.

Ухвалою суду від 27.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.01.2022.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч.3 ст.202 ГПК України).

Враховуючи те, що неявка в засідання суду представників сторін не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи без участі представників сторін, за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Горпостач" (продавець/позивач) та Овруцьким щебеневим заводом Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту (покупець/відповідач) укладено договір купівлі-продажу №08/20-1 (а.с.6-7), за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність (повне господарське володіння) покупця запчастини до кар`єрного обладнання, а покупець зобов`язується прийняти обладнання, та оплатити його на умовах даного договору (п.1.1 договору).

Найменування товару: згідно рахунків-фактур на партію обладнання за домовленістю сторін (п.1.2 договору).

За умовами п.1.3 договору документами на товар, які продавець повинен передати покупцю на товар або партію товару є: рахунок-фактура, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна.

Згідно п.1.5 договору, на підставі ч.3 ст.207 Цивільного кодексу України при підписанні рахунків, накладних, товарно-транспортних накладних та інших документів пов`язаних з виконанням договору сторони можуть застосовувати засоби факсимільного відтворення підпису уповноважених представників сторін. Сторони попередньо узгоджують зразки факсимільного відтворення підписів.

Відповідно до п.2.1 договору одиниця виміру та загальна кількість товару: згідно рахунків-фактур на партію обладнання за домовленістю сторін.

Загальна сума даного договору складається із суми цін на товар, відповідно до видаткових накладних, підписаних сторонами протягом строку дії даного договору (п.2.2 договору).

За умовами п.4.1 товар повинен бути повністю поставлений покупцю протягом 10 днів з моменту надходження попередньої оплати від покупця.

Продавець має право на дострокову поставку товару (п.4.2. договору).

Згідно п. 5.1 договору ціна за одиницю товару визначається у рахунках-фактурах та накладних.

Відповідно до п. 6.1 договору термін оплати товару: на протязі 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання покупцем рахунку-фактури на попередню оплату або за фактом отримання товару. Інші умови - за домовленістю сторін.

Покупець здійснює оплату згідно виставленого рахунка-фактури шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця (п.6.2 договору).

Даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Якщо протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів після закінчення дії договору жодна із сторін не заявить письмово про розірвання даного договору, то договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік (п.10.1 договору).

На виконання умов договору купівлі-продажу №08/20-1 від 21.08.2020 позивачем поставлені відповідачу товари належної якості на загальну суму 949752,50грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: №РН-0000178 від 16.12.2020 на суму 370000,00грн; №РН-0000179 від 16.12.2020 на суму 147660,00грн; №РН-0000021 від 26.01.2021 на суму 195000,00грн, №РН-0000132 від 07.10.2021 на суму 190000,00грн; № РН-0000133 від 07.10.2021 на суму 47092,50грн, що підписані сторонами та скріплені їх печатками, а також товарно-транспортними накладними, рахунками-фактури, довіреностями (а.с.9-26).

За даними позивача відповідач виконав зобов`язання щодо проведення розрахунків за отриманий товар лише частково на суму 712660,00грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, за останнім утворилась заборгованість перед позивачем за поставлений товар у розмірі 237092,50грн.

Сторонами підписано акт звіряння розрахунків, відповідно до якого станом на 23.02.2022 заборгованість відповідача перед позивачем складає 237092,50грн (а.с. 31).

Позивач звертався на адресу відповідача з листом-претензією №1 від 18.07.2022, у якій зазначав про наявність заборгованості у сумі 237092,50грн за договором купівлі-продажу №08/20-1 від 21.08.2020 (а.с.32-33), яка залишилась без відповіді та задоволення.

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 237092,50грн боргу за поставлений товар, 5924,06грн 3% річних та 50292,55грн інфляційних.

У поданій заяві про визнання позовних вимог, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з приписами ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст.612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами доведено факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу №08/20-1 від 21.08.2020.

Також доведеними є факт поставки позивачем відповідачу товару за видатковими накладними №РН-0000178 від 16.12.2020 на суму 370000,00грн; №РН-0000179 від 16.12.2020 на суму 147660,00грн; №РН-0000021 від 26.01.2021 на суму 195000,00грн, №РН-0000132 від 07.10.2021 на суму 190000,00грн; № РН-0000133 від 07.10.2021 на суму 47092,50грн та факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за отриманий товар у сумі 237092,50грн за договором купівлі-продажу №08/20-1 від 21.08.2020.

Відповідач не надав суду доказів сплати вказаної заборгованості, натомість у заяві від 02.12.2022 визнав наявність боргу перед позивачем в загальній сумі 293309,11грн (237092,50грн боргу за поставлений товар, 5924,06грн 3% річних та 50292,55грн інфляційних=293309,11грн).

З урахуванням викладеного вище є обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача боргу за поставлений товар у сумі 237092,50грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 5924,06грн 3% річних та 50292,55грн інфляційних суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних (а.с.36-37), господарський суд встановив, що він обрахований вірно, а вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 4399,65 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Іноземного підприємства "Овруцький щебеневий завод Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту" (11152, Житомирська область, Коростенський район, с.Бондарі, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Горпостач" (43006, Волинська область, м.Луцьк, вул.Лідавська, буд.2, ) - 293309,11грн, з яких: 237092,50грн основного боргу, 5924,06грн 3% річних, 50292,55грн інфляційних, 4399,65грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.02.23

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам - рек. з пов.