ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" січня 2023 р. Cправа №902/843/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л.,

за участю представників:

позивача: Нечитайла Т.В. (довіреність б/н від 18.07.2022);

відповідача: Якименка К.В. (ордер серії АВ 1048162 від 29.09.2022)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", село Крупець Славутського району Хмельницької області

до Фермерського господарства "НАДБУЖАНСЬКЕ-С", село Стрільчинці Немирівського району Вінницької області

про стягнення 1668566,65 грн штрафу за порушення строків виконання зобов`язання, встановленого фінансовою аграрною розпискою

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/843/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про стягнення з Фермерського господарства "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" 1668566,65 грн штрафу (із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог), що нарахований у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання, встановленого Фінансовою аграрною розпискою №6539 від 02.04.2021, що посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та зареєстрована у реєстрі за №6539.

Ухвалою суду від 19.09.2022 відкрито провадження у справі №902/843/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.10.2022.

07.10.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 06.10.2022 (а.с.39-44), в якому Фермерське господарство "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" зауважило, що заборгованість за Фінансовою аграрною розпискою №6539 від 02.04.2021 була сплачена в повному обсязі, про що, зокрема, свідчать акти зарахування зустрічних однорідних вимог №1 від 18.11.2021 та №2 від 25.11.2021 на загальну суму 1851849,10 грн. Щодо решти суми заборгованості, на думку відповідача, Фінансова аграрна розписка №6539 від 02.04.2021 виступала засобом забезпечення виконання зобов`язань за договорами поставки № від 01.01.2019 та № від 28.11.2019 і не встановлювала додаткового зобов`язання. Стверджуючи те, що зобов`язання за договорами поставки було виконано в повному обсязі, Фермерське господарство "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" наполягало на тому, що заборгованість за Фінансовою аграрною розпискою №6539 від 02.04.2021 в решті суми також погашена.

Також у своєму відзиві відповідач просив зменшити суму штрафних санкцій на 99% відсотків у випадку прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог.

За результатами судового засідання, 25.10.2022, судом постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого судового засідання до 29.11.2022. Вказане рішення прийнято у зв`язку з поважністю причин першої неявки представника відповідача.

31.10.2022 до суду надійшла відповідь на відзив №2/п від 25.10.2022 (а.с.85-92), в якій Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" підтвердило укладення договору про відступлення вимоги за Договором поставки та врегулювання відносин за Аграрною розпискою від 16.11.2021 та договору про відступлення вимоги за Договором поставки та врегулювання відносин за Аграрною розпискою №2 від 22.11.2021 та факт часткового погашення заборгованості за Розпискою на суму 1851849,10 грн, а тому просило суд зменшити розмір позовних вимог в частині погашеної суми.

При цьому позивач заперечив доводи відповідача стосовно погашення заборгованості за Розпискою в решті суми, вказуючи на те, що Аграрна розписка не є засобом забезпечення виконання зобов`язання в розумінні Цивільного кодексу України, а є окремим видом правочину, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке є безспірним в силу Закону України "Про аграрні розписки".

Ухвалою суду від 29.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №902/843/22 до судового розгляду по суті на 12.12.2022.

08.12.2022 на адресу суду надійшло письмове клопотання Фермерського господарства "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" б/н від 08.12.2022 (а.с.110) про зупинення провадження у справі №902/843/22 до набрання законної сили рішенням у справі №930/2011/22, в обґрунтування якого відповідач зазначив, що предметом позову у справі №930/2011/22 є, зокрема, матеріально-правова вимога про визнання недійсною фінансової аграрної розписки від 02.04.2021, що зареєстрована в Реєстрі аграрних розписок за №6539, невиконання зобов`язань якої є підставою позову у цій справі.

За результатами судового засідання, 12.12.2022, судом постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про відкладення розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №902/843/22 до наступного судового засідання у зв`язку з необхідністю надання можливості учасникам справи реалізувати свої процесуальні права та обов`язки, зокрема позивачу - на формування правової позиції стосовно заявленого клопотання. У зв`язку з наведеним, цією ж ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні до 26.12.2022.

Ухвалою суду від 26.12.2022 клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №902/843/22 залишено без розгляду та оголошено перерву в судовому засіданні до 23.01.2023.

На визначену судом дату, 23.01.2023, з`явились представники сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. В свою чергу, представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, а також просив зменшити розмір штрафу на 99%.

Після закінчення судових дебатів суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по суті позовних вимог та орієнтовний час повернення (24.01.2023 о 10:00).

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники сторін в судове засідання не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.01.2019 та 28.11.2019 між Фермерським господарством "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" укладено договір поставки № (а.с.47-52) та договір поставки № (а.с.53-56) відповідно.

За умовами договору поставки № від 01.01.2019 та договору поставки № від 28.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" зобов`язалось поставляти, а Фермерське господарство "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" приймати та оплачувати вартість сільськогосподарських товарів насіння, а саме: ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни та жита; засоби захисту рослин; мінеральні добрива; добрива для позакореневого підживлення (п.1.1.1. зазначених договорів поставки).

Відповідно до пп.1.1.3. договору поставки № від 01.01.2019 та договору поставки № від 28.11.2019 зобов`язання Фермерського господарства "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" з оплати згідно зазначених правочинів та усіх специфікацій/додатків тощо до нього (крім поставки на умовах передплати) мають бути забезпечені у спосіб, прийнятний для Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна": аграрною розпискою; та/або заставою нерухомості, рухомого майна, цінних паперів, майновою порукою; та/або персональною порукою керівників, власників Покупця, третіх осіб, банківською гарантією; та/або іншим чином у спосіб, не заборонений законом та прийнятний для Продавця.

01.01.2021 між Фермерським господарством "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" укладено додаток №2 до договору поставки № від 28.11.2019 (а.с.57), яким сторони дійшли згоди продовжити строк дії основної угоди до 31.12.2021 (п.1 вказаного додатку).

02.04.2021 Фермерським господарством "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" (надалі - Боржник за фінансовою аграрною розпискою) було видано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (надалі - Кредитор за фінансовою аграрною розпискою) фінансову аграрну розписку (надалі за текстом також - Розписка), справжність підписів на якій посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та зареєстровано в реєстрі за №1959 (а.с.16-25), а також в реєстрі аграрних розписок за №6539 (а.с.27).

За умовами п.1 Розписки, остання встановлює безумовне грошове зобов`язання Боржника за фінансовою аграрною розпискою сплатити Кредитору за фінансовою аграрною розпискою грошову суму у розмірі 5188982,40 грн, що є еквівалентом в товарному розрахунку за формулою наведеною в цьому пункті у строк до 20.09.2021.

Згідно з п.2,3 Розписки Кредитором за фінансовою аграрною розпискою та отримувачем коштів за цією Аграрною розпискою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", ідентифікаційний код юридичної особи 34863309, місцезнаходження якого: 30068, Хмельницька область, Славутський район, с.Крупець, вул.Богдана Хмельницького, буд.43. Розпискою забезпечується виконання зобов`язань за Договором поставки № від 01.01.2019 та Договором поставки № від 28.11.2019, укладеним між сторонами.

За умовами п.5 Розписки в забезпечення виконання зобов`язання за нею Боржник передає в заставу майбутній врожай зерна, що вирощується (має вирощуватися відповідно до декларації Боржника) на наступних земельних ділянках (надалі по тексту іменується - Майбутній врожай): :01:001:0220; :01:001:0215; :01:001:0214; :01:001:0601; :01:001:0204; :01:001:0205; :01:001:0206; :01:001:0677; :01:001:0202; :01:001:0196; :01:001:0222; :01:001:0213; :01:001:0677; :01:001:0208; :01:001:0209; :01:001:0129; :01:001:0600; :01:001:0598; :01:001:0632; :01:001:0631; :01:001:0374; :01:001:0065; :01:001:0606; :01:001:0431; :01:001:0430; :01:001:0433; :01:001:0432; :01:001:0434; :01:001:0428; :01:001:0400; :01:001:0401; :01:001:0399; :01:001:0398; :01:001:0397; :04:001:1030; :04:001:1152; :04:001:1151; :04:001:1150; :04:001:1149; :04:001:1148; :04:001:1223.

На день збору врожаю предметом застави на забезпечення зобов`язання Боржника за даною Розпискою стає зібране Зерно, в загальному обсязі не менше, ніж зазначено в пункті 1 Розписки (надалі по тексту іменується - Предмет застави), що буде вирощено на земельних ділянках, зазначених вище. Оскільки класність та показники якості Зерна використовуються у пункті 1 Розписки для розрахунку грошового зобов`язання Боржника, а якість Зерна, яке буде фактично вирощене, - невідома на момент вчинення Розписки, предметом застави стає будь-яке Зерно безвідносно до класності та/чи показників якості в межах суми Розписки. Таким чином, в заставу передається вирощений врожай даної сільськогосподарської культури, незалежно від його якісних показників чи класності.

З огляду на п.13 Розписки, вона вважається виданою з дня її реєстрації в Реєстрі аграрних розписок і діє до повного її виконання. Відомості про Предмет застави за Аграрною розпискою вносяться до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до п.17 Розписки, Кредитор набуває право звернути стягнення на Майбутній врожай, що виступає заставою за цією Аграрною розпискою, якщо на момент настання строку виконання зобов`язання, визначеного в пункті 1 цієї Аграрної розписки, воно не буде виконано повністю. Кредитор має право звернути стягнення на Майбутній врожай, що виступає заставою за цією Аграрною розпискою, а після збору врожаю - Кредитор має право звернути стягнення на відповідну кількість зібраного Зерна, що зазначена в п.1 цієї Аграрної розписки, будь-яким способом, що не суперечить законодавству України за своїм вибором та цілковито на свій розсуд.

Пунктом 19 Розписки визначено, що у разі невиконання своїх зобов`язань за Аграрною розпискою у строк до 31.10.2021 (що застосовується виключно для цілей штрафу згідно даного пункту Розписки та не підміняє строку виконання Розписки згідно пункту 1) Боржник зобов`язується сплатити Кредитору штраф у розмірі 50 % від суми боргу Боржника за Розпискою станом на кінець банківського дня 31.10.2021. Розмір штрафу обумовлений, зокрема, необхідністю сплати Кредитором додаткової винагороди виконавця, авансування та фінансування вчинених виконавцем дій, спрямованих на виконання Розписки.

16.11.2021 між Фермерським господарством "НАДБУЖАНСЬКЕ-С", Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дакса Бунге Україна" укладено договір про відступлення вимоги за Договором поставки та врегулювання відносин за Аграрною розпискою (а.с.58-59), згідно якого Фермерське господарство "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" (як первісний кредитор) відступає право вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакса Бунге Україна" (як боржника) оплати товару в сумі 1481479,28 грн, поставленого на підставі договору поставки №04112021-1 від 04.11.2021, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" приймає право вимоги оплати, строк виконання якої настав (п.2.1. зазначеного договору). Цим же договором сторонами погоджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" компенсує вартість відступленого права вимоги, шляхом вчинення на Розписці напису про часткове виконання даної розписки на суму, яка є прямо пропорційною розміру оплат, здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю "Дакса Бунге Україна" на користь позивача (п.3.2. цього договору).

22.11.2021 між Фермерським господарством "НАДБУЖАНСЬКЕ-С", Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дакса Бунге Україна" укладено договір про відступлення вимоги за Договором поставки та врегулювання відносин за Аграрною розпискою №2 (а.с.60-61), згідно якого Фермерське господарство "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" (як первісний кредитор) відступає право вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакса Бунге Україна" (як боржника) оплати товару в сумі 370369,82 грн, поставленого на підставі договору поставки №04112021-1 від 04.11.2021, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" приймає право вимоги оплати, строк виконання якої настав (п.2.1. зазначеного договору). Цим же договором сторонами погоджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" компенсує вартість відступленого права вимоги, шляхом вчинення на Розписці напису про часткове виконання даної розписки на суму, яка є прямо пропорційною розміру оплат, здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю "Дакса Бунге Україна" на користь позивача (п.3.2. цього договору).

В матеріалах справи також наявні акти зарахування зустрічних однорідних вимог №1 від 18.11.2021 та №2 від 25.11.2021 (а.с.64-65).

Згідно з актом зарахування зустрічних однорідних вимог №1 від 18.11.2021 між сторонами було зараховано зустрічні однорідні вимоги на суму 1481479,28 грн по договору відступлення права вимоги №1959 від 16.11.2019 (боржник позивач) та договору поставки № від 01.01.2019 (боржник відповідач).

За актом зарахування зустрічних однорідних вимог №2 від 25.11.2021 між сторонами було зараховано зустрічні однорідні вимоги на суму 370369,82 грн по договору про відступлення вимоги за Договором поставки та врегулювання відносин за Аграрною розпискою №2 від 22.11.2019 (боржник позивач) та договору поставки № від 01.01.2019 (боржник відповідач).

18.08.2022 позивач звернувся до відповідача із "вимогою про сплату штрафу" №2/ар від 16.08.2022, за якою вимагав негайно оплатити штраф за Розпискою в розмірі 2594491,20 грн (а.с.30-31). Враховуючи, що відповідачем не було оплачено штраф за вимогою позивача, останній звернувся до суду із цим позовом.

Враховуючи встановлені обставини суд дійшов до таких висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України, за змістом якої господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Спір між сторонами у справі виник у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань за фінансовою аграрною розпискою від 02.04.2021 в частині виконання зобов`язань зі сплати грошових коштів.

Відповідно до ч. 2-4 ст.1 Закону України "Про аграрні розписки" (надалі по тексту - Закон; тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.

Боржник за аграрною розпискою - особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах.

Кредитор за аграрною розпискою - фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.

Положеннями статті 5 Закону передбачено, що фінансова аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості. Виконання боржником зобов`язань за фінансовими аграрними розписками здійснюється лише в безготівковій формі.

Згідно ч.1, 5 ст.12 Закону, аграрні розписки діють до повного їх виконання. За згодою кредитора дата виконання зобов`язань за аграрною розпискою може бути перенесена на наступний маркетинговий рік.

Фінансові аграрні розписки виконуються шляхом перерахування боржником за аграрною розпискою грошових коштів на вказаний кредитором за аграрною розпискою банківський рахунок.

Частиною 1 ст.13 Закону вказано, що наявність аграрної розписки без відмітки про її виконання є достатнім підтвердженням безспірності вимог кредитора за аграрною розпискою.

У відповідності до вимог ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1,2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

За умовами п.1 Розписки, остання встановлює безумовне грошове зобов`язання Боржника сплатити Кредитору грошову суму у розмірі 5188982,40 грн, що є еквівалентом в товарному розрахунку за формулою наведеною в цьому пункті у строк до 20.09.2021.

Враховуючи наведене, боржник (відповідач) вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з 20.09.2021.

Пунктом 19 Розписки визначено, що у разі невиконання своїх зобов`язань за Аграрною розпискою у строк до 31.10.2021 (що застосовується виключно для цілей штрафу згідно даного пункту Розписки та не підміняє строку виконання Розписки згідно пункту 1) Боржник зобов`язується сплатити Кредитору штраф у розмірі (п`ятдесяти) % від суми боргу Боржника за Розпискою станом на кінець банківського дня 31.10.2021. Розмір штрафу обумовлений, зокрема, необхідністю сплати Кредитором додаткової винагороди виконавця, авансування та фінансування вчинених виконавцем дій, спрямованих на виконання Розписки.

Матеріалами справи встановлено факт прострочення відповідачем свого грошового зобов`язання в термін, визначений в п.19 Розписки. Будь-яких доказів на спростування цього факту відповідачем не надано.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що Розписка виступала засобом забезпечення виконання зобов`язань за договорами поставки № від 01.01.2019 та № від 28.11.2019 і не встановлювала додаткового зобов`язання з огляду на те, що аграрну розписку не можна ототожнювати із договором поставки, на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання до боржника - сільгоспвиробника. При оформленні та видачі аграрної розписки наявність такого зустрічного зобов`язання необхідна виключно для підтвердження статусу кредитора та можливості видачі аграрної розписки.

Аграрна розписка не є і додатком до договору поставки, на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання до боржника - сільгоспвиробника. При цьому аграрна розписка є специфічним видом правочину, який має спеціальне законодавче врегулювання - Закон України "Про аграрні розписки". Аграрна розписка є окремим правочином, товаророзпорядчим документом, який встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, забезпечене заставою майбутнього врожаю. Аграрна розписка може містити, крім іншого, відповідальність за її невиконання та інші положення, що не суперечать законодавству. Аграрна розписка виконується незалежно від виконання договору поставки (чи іншого), на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання, вона може бути відступлена іншому кредитору.

Зазначені висновки щодо застосування норм Закону України "Про аграрні розписки" викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №924/233/21.

Таким чином, заявлений позивачем розмір штрафу 1668566,65 грн (3337133,30х50%) є правомірним та обґрунтованим.

Розглядаючи клопотання відповідача щодо зменшення нарахованого до стягнення штрафу на 99%, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 слідує, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Такими чином вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки та відсотків річних є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки та відсотків річних.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та відсотків річних та розмір, до яких вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Відповідачем в обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру штрафу долучено до матеріалів справи довідки, часткові наряди, акти договір на виконання мобілізаційного завдання (а.с.75-79).

Приймаючи рішення про зменшення розміру штрафу суд взяв до уваги такі обставини:

- відповідач є аграрним виробником, який, серед інших, покликаний забезпечити продовольчу безпеку в країні, яка перебуває у стані збройного конфлікту з Російською Федерацією, і покладення надмірного фінансового тягаря на останнього може призвести до погіршення його матеріального становища та неможливості виконання ним своїх основних завдань, а також може стати причиною заборгованості з виплати заробітної плати працюючим, яких у відповідача 12;

- за період існування договірних відносин між сторонами є погашеною 35,6% заборгованості за Розпискою;

- позивачем не подано доказів, які підтверджують факт понесення збитків в зв`язку з простроченням оплати за Розпискою. При цьому суд критично відноситься до тверджень позивача про збитки в розмірі інфляційних втрат, які виникли за період прострочення виконання зобов`язань за Розпискою, оскільки нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання. При цьому для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина.

Судом враховано правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Аналогічної позиції стосовно застосування приписів ст.233 Господарського кодексу України, ст.551 Цивільного кодексу України дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 12.12.2018 у справі №921/110/18, від 14.01.2019 у справі №925/287/18, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, Велика Палата Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Тому суд вважає, що з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, наявні достатні правові підстави для зменшення розміру штрафу на 50% і таким чином стягненню підлягає 834283,33 грн штрафу.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За правилами ст.129 ГПК України на відповідача покладається відшкодування судового збору в сумі 25028,50 грн.

Позивачем також заявлено про повернення 13888,90 грн судового збору внаслідок зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про задоволення клопотання позивача про повернення 13888,90 грн судового збору з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" (Україна, 22843, Вінницька обл., Вінницький район, с.Стрільчинці, ідентифікаційний код: 39455399) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (Україна, 30068, Хмельницька обл., Славутський район, с.Крупець, вул.Богдана Хмельницького, буд.43, ідентифікаційний код: 34863309) 834283,33 грн штрафу та 25028,50 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В позові в частині стягнення 834283,32 грн штрафу відмовити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (Україна, 30068, Хмельницька обл., Славутський район, с.Крупець, вул.Богдана Хмельницького, буд.43, ідентифікаційний код: 34863309) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 13888,90 грн, сплачений згідно платіжного доручення №6258 від 02.09.2022, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №902/843/22.

6. Засвідчений підписом судді та гербовою печаткою суду примірник рішення від 24.01.2023 у справі №902/843/22 є підставою для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" судового збору у встановленому цим рішенням розмірі.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи.

8. Засвідчений підписом судді та гербовою печаткою суду примірник повного рішення суду від 24.01.2023 у справі №902/843/22 надіслати стягувачу після набрання рішенням законної сили - рекомендованим листом.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ч.1 ст.256, ст.257 ГПК України).

Повне рішення складено 02 лютого 2023 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим.:

1 - до справи;

2 - представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" адвокату Нечитайло Т.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

3 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (ІНФОРМАЦІЯ_3);

4 - представнику Фермерського господарства "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" адвокату Якименку К.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );

5 - Фермерському господарству "НАДБУЖАНСЬКЕ-С" (ІНФОРМАЦІЯ_4)