ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р. Справа № 911/1057/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Мотлях О.О.

відповідача - Богдан С.В.

третьої особи на стороні позивача - Будник К.А.

третьої особи-1 на стороні відповідача - не з`явилися

третьої особи-2 на стороні відповідача - не з`явилися

третьої особи-3 на стороні відповідача - Мамаєв Д.Ю.

третьої особи-4 на стороні відповідача - не з`явилися

третьої особи-5 на стороні відповідача - не з`явилися

третьої особи-6 на стороні відповідача - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2022 (повний текст складено 07.12.2022)

у справі №911/1057/20 (суддя - Колесник Р.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. Комунальне підприємство Бородянської селищної ради "Бородянкатепловодопостачання";

2. Комунальне підприємство "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради;

3. Комунальне підприємство "Тетіївтепломережа" Тетіївської міської ради;

4. Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства";

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоненерго";

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 у загальному розмірі 801878312,84 грн, з яких: 690348202,41 грн - заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу, 41348856,23 грн - 3% річних та 70181254,20 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати послуг балансування обсягів природного газу за період з січня по червень 2018 року.

Зокрема, позивач зазначив, що ним, як оператором газотранспортної системи, було здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу у січні 2018 року в обсязі 16510,147 тис. куб. м, лютому 2018 року в обсязі 13228,799 тис. куб. м, березні 2018 року в обсязі 14500,269 тис. куб. м, квітні 2018 року в обсязі 4500,000 тис. куб. м, травні 2018 року в обсязі 2755,000 тис. куб. м та червні 2018 року в обсязі 2190,000 тис. куб. м, що підтверджується алокаціями (звітами) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу відповідача, за січень-червень 2018 року, звітами про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу відповідача, за січень-червень 2018 року, а також звітами по точках входу/виходу за січень-червень 2018 року.

Позивач стверджує, що у зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів у порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи, він надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 690348202,41 грн, на підтвердження чого були оформлені односторонні акти про надання таких послуг №01-18--БАЛАНС від 31.01.2018, №02-18--БАЛАНС від 28.02.2018, №03-18--БАЛАНС від 31.03.2018, №04-18--БАЛАНС від 30.04.2018, №05-18--БАЛАНС від 31.05.2018 та №06-18--БАЛАНС від 30.06.2018, які разом з рахунками на оплату та звітами по точках входу/виходу надіслані відповідачу супровідними листами.

Таким чином, позивач вважає, що з моменту отримання відповідачем вищезазначених актів, рахунків та звітів у останнього відповідно до умов п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи виникло зобов`язання здійснити оплату таких послуг у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання зазначених документів. Проте, відповідач за вказані послуги не розрахувався, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.10.2021 у справі №911/1057/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2022, у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 13.07.2022 постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 та рішення Господарського суду Київської області від 11.10.2021 у справі №911/1057/20 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.08.2022 справу №911/1057/20 прийнято до провадження, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

До суду 21.09.2022 відповідачем подано клопотання про призначення комплексної судово-економічної та будівельно-технічної експертизи і зупинення провадження у справі.

Клопотання мотивоване, зокрема, тим, що наявні у справі докази є односторонніми та взаємно суперечливими, що позбавляє можливості самостійно визначити саме обсяги надання оператором ГТС послуг транспортування природного газу та визначити вартість складових послуг, в тому числі послуги врегулювання місячних небалансів за договором.

Крім того, на переконання відповідача, позивач в якості доведення правильності рахунку на оплату за надані послуги балансування в сумі 801878312,84 грн використовує лише свої односторонні розрахунки, визначені ним самостійно без будь-якого обґрунтування. Проте, з таких рахунків не вбачається, яким чином, яким методом та за якою формулою позивач визначав вартість послуг балансування та чи був у нього ресурс природного газу для формування цін саме для визначення вартості послуг врегулювання небалансів відповідача. Отже, як стверджує відповідач, перевірка правильності односторонньо здійснених позивачем розрахунків заборгованості, відображеної в актах надання послуг балансування за січень-червень 2018 року та рахунках на оплату, потребує призначення експертизи.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2022 (повний текст складно 07.12.2022) клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" задоволено частково, призначено у справі №911/1057/20 судову економічну експертизу та зупинено провадження. На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1) які точки входу та виходу, в тому числі віртуальні з/до газотранспортної системи було використано Акціонерним товариством "Укртрансгаз" при розрахунку вартості послуг балансування Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" у січні-червні 2018 року;

2) чи підтверджується документально та нормативно розрахунок, проведений Акціонерним товариством "Укртрансгаз", обсягу місячного небалансу в частині застосування коефіцієнту 1.2, якщо обсяг небалансу є меншим ніж 5% від загального обсягу природного газу, який надійшов до газотранспортної системи;

3) чи підтверджується документально врахування всього обсягу природного газу, отриманого оператором газорозподільної системи у фізичних точках виходу з газотранспортної системи для подальшого розподілу приєднаним споживачам, при застосуванні Акціонерним товариством "Укртрансгаз" коефіцієнту 1.2;

4) чи підтверджується документально надання у встановлений договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 та Кодексом газотранспортної системи термін (п. 4 гл. 4 розділу ХIV до 14 числа) замовнику послуг транспортування звітів по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу), розрахунків вартості послуг балансування та рахунків-фактур;

5) у разі встановлення експертом розміру небалансу менше 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи у період січень-червень 2018 року включно, визначити вартість наданих Акціонерним товариством "Укртрансгаз" послуг балансування обсягів природного газу відповідача із застосуванням коефіцієнту 1 у вказаний період?

Ухвала мотивована тим, що з урахуванням предмета, підстав позовних вимог та заперечень на них, а також зважаючи на існування між сторонами спору з приводу правомірності нарахування позивачем вартості послуг балансування і на наявність сукупності умов, визначених ст. 99 ГПК України, повне, всебічне та об`єктивне вирішення справи потребує встановлення певних обставин, що вимагає спеціальних знань. У зв`язку з цим, існує необхідність у призначенні судової економічної експертизи. Також судом зазначено, що поставлені на вирішення експерта питання не є питаннями правового характеру, оскільки природа розрахунку вартості послуг балансування обсягів природного газу має економічний аспект, а тому перевірка такого розрахунку вимагає спеціальних знань в галузі економіки і фінансів з дослідженням відповідних документів.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми процесуального права.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" зазначає, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог і наявність таких доказів дає можливість суду вирішити спір по суті без призначення судової експертизи.

Також позивач стверджує, що судом першої інстанції порушено приписи ст. 99 ГПК України в частині дотримання відповідачем умов для заявлення клопотання про призначення судової експертизи.

Насамкінець, скаржник вказує на порушення місцевим господарським судом приписів ст. 228 ГПК України у зв`язку з безпідставним зупиненням провадження у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 апеляційну скаргу у справі №911/1057/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 апеляційну скаргу у справі №911/1057/20 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків.

До суду 02.01.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №911/1057/20, призначено її до розгляду на 07.02.2023, а також встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

На електронну адресу суду 16.01.2023 від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшли пояснення у справі, у яких третя особа підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі Акціонерного товариства "Укртрансгаз".

26.01.2023 від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить залишити без змін оскаржувану ухвалу суду, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач, зокрема, зазначає, що надані позивачем докази є односторонніми та взаємовиключними, а тому неможливо самостійно визначити обсяги надання оператором ГТС послуг транспортування та вартість складових таких послуг. Також відповідач вважає, що у даному випадку необхідні спеціальні знання у галузі економіки та бухгалтерського обліку, а тому суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно прийшов до висновку стосовно необхідності призначення експертизи.

Інші учасники справи у встановлений процесуальний строк не скористалися правом на подання відзивів на апеляційну скаргу, що відповідно до ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У призначене засідання суду 07.02.2023 з`явилися представники позивача, відповідача, третьої особи на стороні позивача, а також третьої особи-3 на стороні відповідача та надали пояснення по суті апеляційної скарги. Натомість, представники інших учасників справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Разом з цим, як було зазначено вище, учасники справи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги та не повідомили суд про причини неявки у судове засідання уповноважених представників. Отже, неявка у судове засідання представників Комунального підприємства Бородянської селищної ради "Бородянкатепловодопостачання", Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради, Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства", Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоненерго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укропт "Мастер-Енерго" не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи на стороні позивача, а також третьої особи-3 на стороні відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Частиною 1 ст. 99 ГПК України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Здійснивши аналіз вказаних положень, колегія суддів зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, або коли наявні у справі докази є взаємно суперечливими.

При цьому, неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

Як було зазначено вище, частково задовольняючи клопотання про призначення у даній справі судової експертизи, місцевий господарський суд зазначив, що з урахуванням предмета, підстав позовних вимог та заперечень на них, а також зважаючи на існування між сторонами спору з приводу правомірності нарахування позивачем вартості послуг балансування і на наявність сукупності умов, визначених ст. 99 ГПК України, повне, всебічне та об`єктивне вирішення справи потребує встановлення певних обставин, що вимагає спеціальних знань. У зв`язку з цим, на переконання суду першої інстанції, існує необхідність у призначенні у справі судової економічної експертизи. Також судом зазначено, що поставлені на вирішення експерта питання не є питаннями правового характеру, оскільки природа розрахунку вартості послуг балансування обсягів природного газу має економічний аспект, а тому перевірка такого розрахунку вимагає спеціальних знань в галузі економіки і фінансів з дослідженням відповідних документів.

Однак, апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Верховний Суд, передаючи справу №911/1057/20 на новий розгляд до суду першої інстанції, у постанові від 13.07.2022 зазначив, що господарські суди першої та апеляційної інстанцій припустилися порушень норм процесуального та матеріального права, без належної оцінки доводів позивача та наведених ним в обґрунтування своїх вимог норм дійшли до недостатньо обґрунтованих висновків про безпідставність позовних вимог. Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, належним чином оцінити всі доводи позивача, установити й дослідити фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, а також надати їм належну правову оцінку.

Колегія суддів зауважує на тому, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати послуг балансування обсягів природного газу за період з січня по червень 2018 року. Таким чином, підставами заявленого позову є неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих послуг.

З урахуванням предмету та підстав позову, а також змісту постанови Верховного Суду та вказівок, викладених у ній, апеляційний суд зауважує на тому що, касаційним судом чітко визначено перелік обставин, які необхідні для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування. Однак, поставлені на вирішення експертизи питання не стосуються предмету доказування у справі, а встановлення фактичних обставин, зокрема, щодо перевірки проведеного позивачем розрахунку обсягу місячного небалансу та, відповідно, правильність застосованого коефіцієнту компенсації, може бути самостійно здійснено судом без потреби у спеціальних знаннях та на підставі наступних доказів, що наявні у матеріалах справи:

- звітів (алокацій) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про поділ фактичного обсягу природного газу за січень - червень 2018 року;

- звітів по точках входу/виходу за січень - червень 2018 року;

- зведених актів передачі-приймання природного газу за січень - червень 2018 року;

- повідомлень про обсяги транспортування за січень - червень 2018 року;

- звітів про балансування газотранспортної системи за І та II квартал 2018 року;

- актів надання послуг балансування обсягів природного газу за січень - червень 2018 року, а також рахунків та розрахунків до них, складених в односторонньому порядку у відповідності до п. 11.4 договору;

- розрахунків вартості послуг балансування та рахунки за спірний період;

- додатку №3 до договору «Перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу».

До того ж, питання неможливості визначення предмету доказування у справі №911/1057/20 без залучення фахівців у будь-яких галузях Верховим Судом у постанові від 13.07.2022 не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять докази (первинні документи), з яких можливо встановити вартість та обсяги природного газу. Наявність вищевказаних доказів дає можливість суду вирішити спір по суті без призначення судової економічної експертизи, задовольнивши позов повністю чи частково, або ж відмовивши у задоволенні позову.

Натомість, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях, без яких неможливо встановити обставини справи, тобто, у тому разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Однак, у даному випадку, з огляду на наявні у матеріалах справи докази, апеляційним господарським судом не встановлено необхідності у призначенні судової експертизи.

Що стосується питань, поставлених на вирішення економічної експертизи, апеляційний суд вказує на те, що перше питання, поставлене судом, з приводу того, які точки входу та виходу було використано Акціонерним товариством "Укртрансгаз" при розрахунку вартості послуг балансування, взагалі не може бути віднесено до компетенції судового експерта в економічній галузі.

Натомість, інші чотири питання, фактично, зводяться до встановлення обсягу наявних у матеріалах справи доказів та їх допустимості, а тому є правовими питання, вирішення яких віднесено до компетенції суду.

Слід зазначити, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом положень ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наведені процесуальні норми, суд зазначає, що питання визначення обсягу та належності доказів, поданих учасниками справи на підтвердження тих чи інших обставин, є прерогативою суду та відноситься до його безпосередніх обов`язків під час встановлення фактичних обставин справи. Саме тому встановлення обставин щодо визначення певного кола доказів не може бути покладено на судового експерта у жодній сфері.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача в цій частині.

Також, апеляційний суд вказує на недотримання позивачем процесуального закону в частині порядку звернення до суду з клопотання про призначення експертизи.

Так, клопотання про призначення експертизи обов`язково має бути мотивоване не лише потребою у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право, а також тим, що висновок експерта входить до переліку засобів доказування і підлягатиме оцінці судом відповідно до ст. ст. 86 та 104 ГПК України у якості доказу з урахуванням вимог ст. ст. 76-79 ГПК України. З огляду на викладене, подання учасником справи висновку експерта у якості доказу має бути забезпечено з дотриманням вимог ч. ч. 3 та 4 ст. 80 ГПК України, тобто, подано у строк разом з поданням відзиву на позовну заяву, а у випадку неможливості своєчасного подання, причини та їх поважність мають бути обґрунтовані доказами того, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на самостійне отримання вказаного доказу, проте через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів висновок експерта не може бути наданий на замовлення учасника справи (ч. 3 ст. 98, п. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України).

Дії, спрямовані на самостійне отримання вказаного доказу, можуть полягати у тому, що учасник справи заздалегідь вжив заходів щодо отримання такого роду доказу та на його замовлення наразі проводиться експертиза, проте на момент закінчення строку для подання до суду такого доказу висновок експерта таким учасником ще не отриманий, що свідчитиме про поважність причин своєчасного неподання, або, як вказується безпосередньо у п. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України, - учасник справи вживав певних заходів щодо отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів і це підтверджується певними доказами, проте отримання таких доказів стало неможливим внаслідок певних причин.

Разом з цим, судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали не було взято до уваги та не враховано те, що клопотання відповідача про призначення експертизи заявлено вже під час нового розгляду даної справи і відповідач не зазначив причин неможливості надати експертний висновок самостійно у строки, встановлені для подання доказів, та не обґрунтував неможливість подання клопотання ще під час першого розгляду справи в суді першої інстанції.

Зазначені обставини у їх сукупності суд першої інстанції не взяв до уваги, у зв`язку з чим під час постановлення оскаржуваної ухвали припустився неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушив приписи процесуального закону, а саме ст. 99 ГПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає також обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції приписів ст. 99 ГПК України.

Також, суд вважає доречними аргументи скаржника щодо порушення місцевим господарським судом приписів ст. 228 ГПК України, оскільки призначення судом експертизи має своїм наслідком виникнення у суду права зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 30.11.2022 у справі №911/1057/20 - скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, розподіл судового збору, пов`язаного з поданням апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи по суті згідно з загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Відповідно до п. п. 11 та 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

Разом з цим, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п. п. 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 ч. 1 ст. 255 цього кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у справі до зазначеного переліку не відносяться, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2022 у справі №911/1057/20 скасувати.

3. Справу №911/1057/20 передати до Господарського суду Київської області для продовження розгляду.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 08.02.2023.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов