ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023м. ХарківСправа № 922/2037/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (місцезнаходження: 04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85; ) 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (місцезнаходження: 61037, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 149; )
до Харківського національного університету радіоелектроніки (місцезнаходження: 61166, місто Харків, проспект Науки, будинок 14; )
про стягнення 4 583 595,92 грн.
за участю представників:

позивача - Пруська Т.А. (відеозв`язок);

відповідача - Чулков Д.І.;

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з Харківського національного університету радіоелектроніки 4 583 595,92 гривень, з яких: 3 336 243,10 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію за період січень - лютий 2021 року згідно Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", 499 081,11 грн. - пеня, 294 222,20 грн. - інфляція та 454 049,51 грн. - 15% річних. Також позивач просить суд покласти на Харківський національний університет радіоелектроніки витрати зі сплати судового збору в розмірі 68 753,95 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.11.2022 позовну заяву ДПЗД "Укрінтеренерго" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2037/22; постановлено розглядати справу за правилами (в порядку) загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Харківобленерго".

Розгляд справи № 922/2037/22 в підготовчому засіданні неодноразово відкладався задля забезпечення принципу змагальності та реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи. Також з метою належної підготовки справи для розгляду по суті, строк підготовчого провадження у справі № 922/2037/22 було продовжено на 30 днів - по 07 лютого 2023 року, в порядку частини третьої статті 177 Господарського процесуального кодексу України.;

Харківський національний університет радіоелектроніки, разом з тим, наданими відповідачу процесуальними правами не скористався, відзив (заперечення) на позовну заяву ДПЗД "Укрінтеренерго" до суду не подав.

За результатами підготовчого засідання 23.01.2023 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначено справу № 922/2037/22 до розгляду по суті на 06 лютого 2023 року, на підставі частини другої статті 185, частини першої статті 195 Господарського процесуального кодексу України. Зазначену ухвалу занесено до протоколу підготовчого засідання (без виходу суду до нарадчої кімнати).

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 06.02.2023, позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.02.2023 проти позову заперечував частково, визнаючи заборгованість за спожиту електричну енергію за період січень - лютий 2021 року на суму 3 336 243,10 грн. та заперечуючи проти пені ( 499 081,11 грн.), Інфляційний нарахвань ( 294 222,20 грн.) та 15% річних (454 049,51 грн.).

Представник третьої особи в судове засідання 06.02.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. В письмових поясненнях щодо суті спору (вх. № 1307 від 19.01.2023) АТ "Харківобленерго" підтримало позовні вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго" в повному обсязі, як обґрунтовані та такі, що підтверджуються документально.

Враховуючи те, що неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до приписів частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи по суті, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи по суті, визначені частиною другою статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу № 922/2037/22 за відсутності представника АТ "Харківобленерго".

В судовому засіданні 06.02.2023 представник відповідача заявляв усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання йому часу для надання документів. Судом оголошено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 06.02.23 про відмову в задоволеннні вказаного клопотання, виходячи з того, що представник відповідача був обізнаний про розгляд справи, був присутній в підготовчому засіданні 12.12.2022, був повідомлений про призначення справи до розгляду по суті на 06.02.2023, проте своїм правом на подання відзиву на позов та документів на підтвердження своєї позиції, в строки підготовчого провадження, не надав. Судом було створено належні умови для реаліації учасниками процесу своїх процесуальних прав, враховуючи поточну ситауцію у м.Харків , в тому числі і шляхом продовження строку підготовчого провадження на 30 днів. Крім того, на початку судового засідання 06.02.2023 судом з`ясовано, що сторони не мають заяв чи клопотань, повязаних з розглядом справи , які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні (ст.207 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За даними Акціонерного товариства "Харківобленерго", на якого покладено функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 10 постанови Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі також - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", Харківський національний університет радіоелектроніки було віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник "останньої надії", що підтверджується листом АТ "Харківобленерго" від 11.01.2021 № 56к-01/04-107 та Повідомленням про переведення Споживача, яке є додатком до цього листа (порядковий № 389 - 406).

Між ДПЗД "Укрінтеренерго", яке виконує функції постачальника "останньої надії" (далі - Постачальник), яке діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.11.2018 № 1344 (розміщеної на офіційному сайті НКРЕКП), та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р (із змінами), відповідно до положень статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі також - ПРРЕЕ), та Харківським національним університетом радіоелектроніки (далі - Споживач, ХНУРЕ), укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі також - Договір) на умовах Публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та Комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", положень ПРРЕЕ, по оператору системи розподілу Акціонерного товариства "Харківобленерго".

Так, ДПЗД "Укрінтеренерго" листом № 44/09-1298/ПОН від 24.02.2021 було направлено Харківському національному університету радіоелектроніки примірник Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 876. Крім того, листами ДПЗД "Укрінтеренерго" № 44/09-4673/ПОН від 07.04.2021, № 44/09-7599/ПОН від 02.06.2021 та № 44/09-7686/ПОН від 28.07.2021 відповідачу також направлялися додатки до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", а саме: Протокол проведення переговорів щодо закупівлі електричної енергії та Додаткова угода № 1 до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на фактичні обсяги електричної енергії, спожитої Харківським національним університетом радіоелектроніки.

Положеннями статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання. Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник не спроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу (положення пункту 3.4.4 глави 3.4. розділу ІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії).

З 27 грудня 2018 року, на виконання положень частини одинадцятої статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", ДПЗД "Укрінтеренерго", як постачальником "останньої надії", на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет розміщено публічну оферту: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; "Комерційна пропозиція № 3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії"; Додаток №1 до Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 до Договору на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

Відповідно до положень статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", яка кореспондується з умовами, що зазначені в Комерційній пропозиції № 3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", яка є Додатком 1 до Договору, Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Тобто, законодавством встановлено, що Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником "останньої надії" у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.

Відповідно до положень пункту 4.12 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику "останньої надії" оператор системи розподілу/передачі, відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 28.12.2019 № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" та згідно з Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.12.2018 № 2118.

Так, факт споживання електричної енергії споживачем оператор підтверджує шляхом надання постачальнику "останньої надії" Звіту за фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.

Положеннями пункту 3 частини першої статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" також визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктом 2.1. глави 2 Договору (предмет Договору) - Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція). Пунктом 5.8. Договору встановлено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Крім того, за умовами Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019., що є невід`ємним додатком до Договору, встановлено обов`язок сплати споживачем 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

У разі не отримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Ця норма не застосовується до акцептування умов Договору, порядок якого визначений пунктом 7.1 цієї Комерційної пропозиції.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі).

Відповідно до пункту 4.2 Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", яка є Додатком 1 до Договору - остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Положеннями пункту 4.4. Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", яка є Додатком 1 до Договору, встановлено, що Акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від Оператора системи розподілу (передачі) (далі - ОС). У разі наявності зауважень до Акту купівлі - продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

Відповідно до пункту 5.10 Договору про постачання електричної енергії з постачальником "останньої надії" та положень Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019, оплата виставленого постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Згідно пояснень Акціонерного товариства "Харківобленерго", Харківським національним університетом радіоелектроніки передано звіт про обсяги спожитої електричної за період січень - лютий 2021. На підставі звітів, Товариством проведенні розрахунки обсягу розподіленої електричної енергії та передані данні електропостачальнику споживача, а саме - ДПЗД "Укрінтеренерго". Розбіжності між даними переданими відповідачем та даними переданими Товариством для розрахунку ДПЗД "Укрінтеренерго" відсутні.

Відповідно, на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії ХНУРЕ, за даними отриманими від оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго", на виконання умов Договору ДПЗД "Укрінтеренерго" було виставлено відповідачу:

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2021 року, наданого листом від 08.02.2021 за № 56к-01/04-758 (порядковий № 441 - 467) - рахунок № 97/19/001/11681 від 17 лютого 2021 року та Акт № 005865 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2021 року від 31 січня 2021 року: обсяг споживання електричної по 2 класу напруги - 438 129 кВт.*год., на загальну суму 1 797 907,92 грн. (з ПДВ), які було отримано відповідачем 05.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за лютий 2021 року, наданого листом від 09.03.2021 за № 56к-01/04-1508 (порядковий № 348 - 374) - рахунок № 97/19/002/14955 від 15 березня 2021 року та Акт № 009392 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2021 року від 28 лютого 2021 року: обсяг споживання електричної по 2 класу напруги - 404 203 кВт.*год., на загальну суму 1 538 335,18 грн. (з ПДВ), які було отримано відповідачем 07.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, позивач належним чином виконав свої зобов`язання, в частині постачання електричної енергії, що підтверджується Актами купівлі-продажу електроенергії за розрахункові періоди січень та лютий 2021 року, проте Харківським національним університетом радіоелектроніки, в порушення умов пункту 2.1 глави 2 Договору не здійснено своєчасну та повну оплату спожитої (купленої) електричної енергії та не здійснено інші платежі згідно з умовами цього Договору, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість.

З метою досудового врегулювання спору ДПЗД "Укрінтеренерго" було направлену відповідачу Претензію - вимогу на суму - 3 336 243,10 грн. від 03.09.2021 за № 44/11-001086, яку було отримано ХНУРЕ 09.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 691.

У відповіді відповідача на вказану Претензію-вимогу, наданій листом від 20.09.2021 року № 04/27-1056, зазначено що ХНУРЕ отримував Протоколи проведення переговорів щодо закупівлі електричної енергії, Додаткові угоди № 1 до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та рахунки на оплату спожитої електричної енергії від ДПЗД "Укрінтеренерго", але у зв`язку з не завершенням процедури закупівлі не має підстав для підписання вказаних документів та оплати рахунків, та пропонує вирішити спірне питання в рамках чинного законодавства.

Крім того, ДПЗД "Укрінтеренерго" листом № 44/09-002439/П від 04.01.2022 було надіслано до відповідача Попередження про припинення постачання електричної енергії 20 січня 2022 року з 9:00 години, у зв`язку з несплатою заборгованості за січень - лютий 2021 року в сумі 3 336 243,10 грн.

У відповіді ХНУРЕ на вказане Попередження, наданій листом від 12.01.2022 за № 19/27-29, зазначено що відповідач підтверджує факт наявності заборгованості у сумі 3 336 243,10 грн., не відмовляється від оплати за отримані ним послуги та у зв`язку з особливостями законодавства, яке регулює публічні закупівлі, пропонує вирішити спір в рамках чинного законодавства.

Однак, оплату за спожиту електричну енергію Харківським національним університетом радіоелектроніки проведено не було. Таким чином, заборгованість відповідача станом на 26.10.2022 становить - 3 336 243,10 грн. (з урахуванням ПДВ). Крім того, внаслідок прострочення ХНУРЕ виконання грошового зобов`язання, позивачем також нараховно і заявлено до стягнення пеню в розмірі 499 081,11 грн., 15% річних в розмірі 454 049,51 грн. та інфляційні втрати в розмірі 294 222,20 грн. Обставини щодо стягнення суми основного боргу та вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення ДПЗД "Укрінтеренерго" до господарського суду із даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України). При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 ГК України).

Враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ними, останні (правовідносини) стосуються сфери електроенергетики та регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України, а також укладеним між ними Договором, який за своєю правовою природою є договором електропостачання та підпадає під правове регулювання норм статті 712, 714 Цивільного кодексу України та статей 264-271, 275, 276 Господарського кодексу України. До договору постачання енергетичними ресурсами застосовуються також загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною першою статті 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; правилами роздрібного ринку; іншими нормативно-правовими актами. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

Згідно з частиною п`ятою статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії".

За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

В силу вимог статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. У разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника "останньої надії" ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються відповідно до цього Закону. Покладення зобов`язань з надання універсальних послуг та/або постачання "останньої надії" не обмежує права електропостачальника здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Положеннями статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника "останньої надії" та ціну (тариф) на послуги оператора системи передачі.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Відповідно до частин першої, другої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору (частина п`ята статті 633 ЦК України).

За визначенням наведеним у частині першій статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі настання обставин, визначених у частині першій статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника "останньої надії" відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії". Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що у січні-лютому 2021 року Харківський національний університет радіоелектроніки не мав підписаного договору на постачання електричної енергії з енергоспочальником, тому відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії здійснювалось постачальником "останньої надії", яким є Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на умовах публічного договору.

Звітами про фактичне споживання електричної енергії за січень 2021 року, наданого листом від 08.02.2021 за № 56к-01/04-758 та за лютий 2021 року, наданого листом від 09.03.2021 за № 56к-01/04-1508 підтверджено також обсяг споживання відповідачем електричної енергії у січні - лютому 2021 року за точками комерційного обліку споживачів постачальника "останньої надії".

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Зважаючи на встановлені обставини та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що Харківський національний університет радіоелектроніки в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, жодних доказів оплати електричної енергії не надав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в частині примусового стягнення з відповідача 3 336 243,10 грн. основного боргу за Договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню.

Також згідно пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Пунктом 5.11. договору встановлено, що разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

У пункті 6.1. Комерційної пропозиції № 3 сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підстав рахунку постачальника.

Враховуючи неналежне виконання Харківським національним університетом радіоелектроніки зобов`язань з оплати електричної енергії, господарський суд доходить висновку про правомірність позовних вимог в частині застосування неустойки.

Крім того, згідно частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Водночас за умовами пункту 7.4. Комерційної пропозиції № 3 споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Перевіривши надані позивачем до матеріалів справи розрахунки, суд встановив, що нарахування п`ятнадцяти процентів річних в розмірі 454 049,51 грн. та інфляційних втрат в розмірі 294 222,20 грн. не суперечить вимогам чинного законодавства та є арифметично правильним, а отже позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" цій в частині також підлягають задоволенню.

Разом з тим, нарахування пені здійснено позивачем без застосування припису частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Водночас, з урахуванням конкретних обставин справи суд самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Так, здійснивши розрахунок неустойки за період у шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача - Харківського національного університету радіоелектроніки пені в розмірі 258 078,34 грн. В решті позову ДПЗД "Укрінтеренерго" - в частині заявлених до стягнення 241 002,77 грн. пені, суд відмовляє, у зв`язку із безпідставністю відповідних нарахувань.

Відповідно до приписів статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи учасників процесу, їх письмові пояснення, подані до матеріалів справи документи та надані усні пояснення представників сторін досліджені судом. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" підлягають частковому задоволенню: в частині стягнення з Харківського національного університету радіоелектроніки 3 336 243,10 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за період січень - лютий 2021 року згідно Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; 258 078,34 грн. пені; 294 222,20 грн. інфляційних нарахувань; 454 049,51 грн. - 15% річних.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до суми задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з Харківського національного університету радіоелектроніки на користь позивача - Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в розмірі 65 138,89 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" задовольнити частково.

Стягнути з Харківського національного університету радіоелектроніки (місцезнаходження: 61166, місто Харків, проспект Науки, будинок 14; ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (місцезнаходження: 04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85; ) 3 336 243,10 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію за період січень - лютий 2021 року згідно Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; 258 078,34 грн. пені; 294 222,20 грн. інфляційних нарахувань; 454 049,51 грн. - 15% річних та витрати зі сплати судового збору в розмірі 65 138,89 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову в частині стягнення пені в розмірі 241 002,77 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "09" лютого 2023 р.

Суддя В.В. Рильова