ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023м. ДніпроСправа № 904/2255/22

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 3 177 192,12 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 178 895,52 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Ліпинському М.О.

Представники:

від позивача: Боголіп Ю.В. довіреність № 911 від 07.12.2022

від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 3 177 192,12 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 178 895,52 грн.

Ухвалою суду від 05.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 30.08.2022.

Судове засідання, призначене на 30.08.2022, не відбулось внаслідок оголошення повітряної тривоги у м. Дніпро.

Ухвалою суду від 30.08.2022 відкладено розгляд справи на 27.09.2022.

Ухвалою суду від 27.09.2022 відкладено підготовче засідання на 11.10.2022.

Ухвалою суду від 11.10.2022 відкладено підготовче засідання на 02.11.2022.

В підготовчому засіданні від 02.11.2022 оголошено перерву до 28.11.2022.

Протокольною ухвалою суду від 02.11.2022 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про роз`єднання позовних вимог в окремі провадження.

Протокольною ухвалою суду від 02.11.2022 частково задоволено клопотання відповідача про витребування у позивача додаткових доказів а пояснень.

Ухвалою суду від 28.11.2022 відкладено підготовче засідання на 14.12.2022.

Ухвалою суду від 14.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 24.01.2023.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" укладено договір № ПР/М-19-753/НЮдч/2019/у/ТО/1495 від 05.12.2019 Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (надалі - договір). Цим договором врегульовано відносини між сторонами щодо подачі і забирання вагонів.

За твердженням позивача, за накладними (том 1 а.с. 126 - 250, том 2 а.с. 1 61) залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача АТ «ПІВДГЗК» порожні власні вагони.

Позивач зазначив, що на шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Р. III Правил користування вагонами та контейнерами (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказів № 49 від 25.03.2022, №50 від 25.03.2022, № 51 від 27.03.2022, № 52 від 27.03.2022, № 53 від 28.03.2022, № 54 від 29.03.2022, № 55 від 29.03.2022, № 56 від 29.03.2022, № 57 від 30.03.2022, № 58 від 05.04.2022, №59 від 07.04.2022, № 60 від 11.04.2022 через неприйняття одержувачем - АТ «ПІВДГЗК» на свою під`їзну колію вагонів, що надійшли.

Позивач вказав, що за фактом неприйняття вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію, станцією призначення Кривий Ріг у порядку, передбаченому п.9,10 Р. III Правил, складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: № 498 від 05.04.2022, № 502 від 05.04.2022, № 506 від 06.04.2022, № 503 від 05.04.2022, № 511 від 06.04.2022, № 509 від 06.04.2022, № 518 від 09.04.2022, № 517 від 09.04.2022, № 524 від 09.04.2022, № 519 від 09.04.2022, № 530 від 09.04.2022, № 525 від 09.04.2022, № 555 від 17.04.2022, № 549 від 16.04.2022, № 483 від 26.03.2022, № 558 від 19.04.2022, № 563 від 21.04.2022, № 562 від 21.04.2022, № 551 від 16.04.2022, № 576 від 24.04.2022.

Позивач зазначив, що за весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування за відомостями ф. ГУ-46 №№ 04049185, 09049188, 12049195, 16049212, 12049197, 15049210, 12049196, 16049213, 12049200, 18049222, 13049203, 15049209, 12049198, 16049214, 12049199, 20049227, 16049217, 17049221, 01059246, 04059249, 06059254, 06059253, 17049218 та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ФДУ-92 №№ 10049051, 10049052, 12049058, 12049060, 20049073, 21049076, 1059079, 10059080, 10059081, 10059082, 10059084.

Відомості плати ф. ГУ-46 та накопичувальні картки ф. ФДУ-92 працівниками АТ «ПІВДГЗК» було підписано із запереченнями: «АТ «ПІВДГЗК» в оплаті відмовляє у зв`язку з тим, що затримка вагонів виникла з причин, що не залежать від вантажоотримувача воєнних дій». Що і стало причиною виникнення спору.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив про таке.

Щодо твердження відповідача про готовність прийняти спірні вагони з огляду на наявність трьох вільних колій на станції Допоміжна позивач зазначив, що без відповідного дозволу диспетчера служби експлуатації зовнішнього транспорту управління залізничного транспорту АТ ПІВДГЗК неможливо подавати вагони з колій станції Кривий Ріг на колії ст. Допоміжна АТ ПІВДГЗК.

Позивач наполягає на тому, що саме порушення відповідачем п. 8 Договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії та недотримання останнім вимог Інструкції "Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці" унеможливило здійснення подачі вагонів зі ст. Кривий Ріг на ст. Допоміжна та викликало скупчення вагонів на станції призначення Кривий Ріг.

Також позивач вказав, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві, в обґрунтування відсутності вини вантажоодержувача у затримці вагонів, не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачені п. 16 Правил користування вагонами та контейнерами.

Щодо посилань відповідача на листи від 17.03.2022 № 52-40/190, від 18.03.2022 № 52-40/192 позивач зазначив, що жодних листів від відповідача позивачем отримано не було. При цьому, відповідачем не надано до суду доказів направлення вказаних листів на адресу позивача.

Щодо посилань відповідача на воєнний стан, що за твердженням відповідача став причиною затримання вагонів, позивач зауважив, що на території Дніпропетровської області активні бойові дії не проводились. Відповідач, на думку позивача, не обґрунтував та не надав доказів, як саме воєнний стан перешкоджав виконати умови договору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач зазначив, що предметом спору у цій справі є вимоги, не пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами.

Відповідач зауважив, що у розрахунку плати за користування вагонами, наданому позивачем, відсутнє розмежування по предметності об`єкту нарахування. Це, на думку відповідача, призводить до неможливості визначити розмір нарахованої плати щодо конкретного об`єкту нарахування.

За таких обставин відповідач зазначає про необхідність роз`єднання позовних вимог у цій справі в окремі провадження.

Відповідач вказав, що позивач не довів наявність вини відповідача у затримці вагонів на станції призначення. Затримка спірних вагонів виникла з причин, що не залежать від вантажоодержувача - воєнних дій.

Відповідач зазначив, що 15.04.2022 направив на електронну адресу перевізника лист №52-40/256 щодо подавання спірних вагонів. Однак, позивач, в порушення п. 5 договору №ПР/М-19-753/НЮдч/2019/у/ТО/1495 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", продовжував затримувати вагони на ст. Кривий Ріг.

Відповідач наполягає на тому, що вимоги позивача про стягнення з АТ ПІВДГЗК 178895,52 грн. збору за зберігання вантажу необґрунтовані, з огляду на те, що одночасне стягнення або вимога про одночасне стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання це дії, які не можуть співпадати у часі і одне виключає інше. Це знайшло своє відображення і в судовій практиці, зокрема в рішенні господарського суду Донецької області від 13.05.2013 по справі № 905/1455/13-г, яке залишене в силі постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.07.2013, та постановою Вищого господарського суду України від 07.08.2013 по даній справі.

Крім того, за твердженням відповідача, відсутні будь-які докази застосування Позивачем положень ст. 36 Статуту залізниць України. Так, відповідно до ч.1 ст. 36 Статуту залізниць України, у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру. Докази виникнення ускладнень на стації у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів відсутні.

Також відповідач вказав, що позивачем не надано доказів на підтвердження повноважень підписанта Наказів № 49, 50 від 25.03., №№ 51, 52 від 27.03., № 53 від 28.03., №№ 54, 55, 56 від 29.03., № 57 від 30.03., № 58 від 05.04., № 59 від 07.04., № 60 від 11.04. Страшко. Крім того, надані до копії позовної заяви від 29.07.2022 копії зазначених наказів не містять повних реквізитів дати їх підписання, а саме відсутній рік.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за користування вагонами у розмірі 3 177 192,12 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 178895,52 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи підтверджується затримка вагонів належними та допустимими доказами), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи наявна вина відповідача у затримці вагонів), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи правильно залізницею розраховано розміри плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" укладено договір №ПР/М-19-753/НЮдч/2019/у/ТО/1495 від 05.12.2019 Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (надалі - договір). Цим договором врегульовано відносини між сторонами щодо подачі і забирання вагонів.

Відповідно до п. 4 договору, рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.

В лютому - березні 2022 року за накладними (том 1 а.с. 126 - 250, том 2 а.с. 1 61) залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача АТ «ПІВДГЗК» порожні власні вагони.

На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Р. III Правил користування вагонами та контейнерами (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказів № 49 від 25.03.2022, № 50 від 25.03.2022, № 51 від 27.03.2022, № 52 від 27.03.2022, № 53 від 28.03.2022, № 54 від 29.03.2022, №55 від 29.03.2022, № 56 від 29.03.2022, № 57 від 30.03.2022, № 58 від 05.04.2022, № 59 від 07.04.2022, № 60 від 11.04.2022 через неприйняття одержувачем - АТ «ПІВДГЗК» на свою під`їзну колію вагонів, що надійшли.

Щодо посилань відповідача на те, що надані до позовної заяви копії зазначених наказів не містять повних реквізитів дати їх підписання, а саме відсутній рік, слід зазначити про таке.

Зі змісту усіх вищеперелічених наказів вбачається, що такі накази складені стосовно вагонів, що прибували у 2022 році. За таких обставин, неприйняття спірних наказів як доказу внаслідок того, що позивачем вказано тільки число та місяць без зазначення року складання є надмірним формалізмом.

За фактом неприйняття вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію, станцією призначення Кривий Ріг у порядку, передбаченому п.9,10 Р. III Правил, складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: № 498 від 05.04.2022, № 502 від 05.04.2022, № 506 від 06.04.2022, № 503 від 05.04.2022, № 511 від 06.04.2022, № 509 від 06.04.2022, № 518 від 09.04.2022, № 517 від 09.04.2022, № 524 від 09.04.2022, № 519 від 09.04.2022, № 530 від 09.04.2022, № 525 від 09.04.2022, № 555 від 17.04.2022, № 549 від 16.04.2022, № 483 від 26.03.2022, № 558 від 19.04.2022, № 563 від 21.04.2022, № 562 від 21.04.2022, № 551 від 16.04.2022, № 576 від 24.04.2022.

На виконання абз.4 п.10 розділу ІІІ Правил, відповідні повідомлення про затримку вагонів вручено станцією призначення представникам відповідача.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування за відомостями ф. ГУ-46 №№ 04049185, 09049188, 12049195, 16049212, 12049197, 15049210, 12049196, 16049213, 12049200, 18049222, 13049203, 15049209, 12049198, 16049214, 12049199, 20049227, 16049217, 17049221, 01059246, 04059249, 06059254, 06059253, 17049218 та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ФДУ-92 №№ 10049051, 10049052, 12049058, 12049060, 20049073, 21049076, 1059079, 10059080, 10059081, 10059082, 10059084.

Відомості плати ф. ГУ-46 та накопичувальні картки ф. ФДУ-92 працівниками АТ «ПІВДГЗК» було підписано із запереченнями: «АТ «ПІВДГЗК» в оплаті відмовляє у зв`язку з тим, що затримка вагонів виникла з причин, що не залежать від вантажоотримувача воєнних дій».

В пункті 5 договору зазначено, що передача (здача) на під`їзну колію порожніх вагонів під навантаження здійснюється через інтервал часу 1,5 години. Тож, не пізніше 1,5 години після отримання повідомлення про прибуття на його адресу власних вагонів, відповідач повинен був їх забрати на свою під`їзну колію з передавальних колій, які є приймально-відправними.

Внаслідок того, що відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Кривий Ріг від вантажу який прибув на його адресу - спричинив ситуацію з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором на перевезення по накладним і довести власні вагони на станцію призначення його одержувачу - АТ «ПІВДГЗК». При цьому, через затримку вагонів, на станції призначення і на підході до неї, з вини комбінату була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів.

Факт скупчення вагонів на станціях призначення Кривий Ріг з вини АТ «ПІВДГЗК» під час видачі залізницею наказів № 49 від 25.03.2022, № 50 від 25.03.2022, № 51 від 27.03.2022, № 52 від 27.03.2022, № 53 від 28.03.2022, № 54 від 29.03.2022, № 55 від 29.03.2022, № 56 від 29.03.2022, №57 від 30.03.2022, № 58 від 05.04.2022, № 59 від 07.04.2022, № 60 від 11.04.2022 підтверджений актами загальної форми ГУ-23 (т. 1 а.с. 99 - 108).

Відповідно до статті 908 ЦК України та статті 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби.

Згідно зі статтею 119 Статуту, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та увільнення від зазначеної плати у разі затримки вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов`язанні.

Пунктом 6.1 Правил експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що при виконанні функцій відправника (одержувача) оператори сплачують залізницям плату за перевезення вантажів у власних вантажних вагонах за перевезення цих вагонів у порожньому стані та інші платежі, які виникають у процесі перевезень, згідно з тарифами, що діють на залізничному транспорті, із застосуванням чинних коефіцієнтів.

Як зазначено у п.11 оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" від 29.11.2007 №01-8/91, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній. Така сама правова позиція викладені в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 08.10.2018 у справі № 904/8012/17.

Відповідно до пункту 12 Правил користування вагонами та контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

В пункті 15 договору зазначено, що власник колії сплачує залізниці плату:

- за подачу, забирання вагонів згідно з табл. 1, табл. 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1);

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії ЄРЦ.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації - нормативним відомчим документом Укрзалізниці, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854. У пункті 16.3 Правил технічної експлуатації зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції.

Технічно-розпорядчий акт - нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки.

Згідно зі статтею 42 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12 години наступного дня.

Так, позивачем надано докази повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу АТ «ПІВДГЗК».

Згідно з пунктом 14.2.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 № 5076, приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Згідно з частиною 1 статті 614 ЦК України, відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно ст. 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами у випадку:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Згідно з ч.1 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до Листа ВГСУ від 12.06.2014 №0701-11/96/715/14, вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під`їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під`їзну колію.

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано належних доказів, які б підтвердили відсутність його вини у затримці вагонів. Відповідно до матеріалів справи, затримка вагонів на станціях Кривий Ріг мала місце з вини вантажоодержувача, яким несвоєчасно забирались вагони на свою під`їзду колію, що призвело до скупченості вагонів на станції.

Щодо посилання відповідача на воєнний стан слід зазначити про таке.

Рішенням правління АТ "Українська залізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) затверджено "Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та щзборів/плат АТ "Українська залізниця" під час дії воєнного стану в Україні".

Відповідно до умов вказаного рішення, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник внаслідок безпосередньо воєнних дій (бойових дій, комендантської години тощо). Сам по собі факт введення 24.02.2022 воєнного стану на території України не є підставою для звільнення замовника послуги від плати за користування вагонами.

Так, на території Дніпропетровської області (на якій відбувалась спірна доставка вантажів) активні бойові дії не проводились. Відповідачем не надано жодних належних доказів того, що він не міг прийняти спірні вагони, що прибували на його адресу, саме внаслідок безпосередньо воєнних дій (бойових дій, комендантської години тощо).

А отже, посилання відповідача на те, що затримка вагонів виникла внаслідок саме воєнних дій є необґрунтованим.

Щодо посилання відповідача на лист від 15.04.2022 № 52-40/256, адресований залізниці, про здійснення подавання вагонів слід зазначити, що відповідачем не надано доказів надання/надсилання такого листа позивачу.

Роздруківка ж з електронної пошти, надана відповідачем до матеріалів справи (том 2 а.с. 94) таким доказом не є, оскільки:

- електронний документ не містить електронного цифрового підпису відправника;

- електронна адреса, на яку відправлялись документи, не встановлена сторонами у договорі як адреса, за якою сторонами договору може здійснюватись електронне листування;

- із наданого скріншоту не можливо встановити, які саме документи направлялись отримувачу.

Перевіривши розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у розмірі суд встановив, що вони зроблені правильно та відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 3 177 192,12 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 178 895,52 грн. - є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться: договором № ПР/М-19-753/НЮдч/2019/у/ТО/1495 від 05.12.2019 (т. 1 а.с. 25 - 29), договором від 25.02.2020 (т. 1 а.с. 30 - 46), відомостями плати за користування вагонами (т. 1 а.с. 47 - 82), пам`яткою про подавання вагонів (т. 1 а.с. 83), пам`яткою про забирання вагонів (т. 1 а.с. 83), накопичувальними картками (т. 1 а.с. 85 - 95), наказами (т. 1 а.с. 96 - 98), актами загальної форми (т. 1 а.с. 99 - 108), витягами з Книги ф. ГУ-2 (т. 1 а.с. 109 - 125), залізничними накладними (том 1 а.с. 126 - 250, том 2 а.с. 1 61), листами залізниці (том 2 а.с. 155 - 161).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться: листом ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 (том 2 а.с. 89), скріншотом з веб-сайту (том 2 а.с. 89), довідкою про відвантаження (том 2 а.с. 90), листами відповідача (том 2 а.с. 91 92), листом від 15.04.2022 № 52-40/256 (том 2 а.с. 92 - 93), роздруківкою з електронної пошти (том 2 а.с. 94).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (місце реєстрації: 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг; ідентифікаційний код 00191000) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код: 40081237) плату за користування вагонами у розмірі 3 177 192,12 грн., збір за зберігання вантажу у розмірі 178 895,52 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 341,31 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 03.02.2023.

Суддя М.О. Ніколенко