ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2435/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла", м. Суми
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец - Буд", м. Харків
про стягнення 41 097,33 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Буд", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 32700,00 грн. заборгованості, 795,55 грн. три проценти річних та 7601,78 грн. інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу №5/01/22/106 від 10.01.2022 щодо поставки товару. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.12.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі № 922/2435/22, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.12.2022, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідач своїм правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/2435/22 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спец-Буд" (постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" (покупець, позивач) був укладений договір №5/01/22/106, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах даного договору продукцію, іменовану надалі товар, кількісні та якісні характеристики якого викладені в специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору (п. 1.1 договору).

Поставка товару здійснюється партіями, узгодженими сторонами в специфікаціях. Продавець поставляє товар (партію товару) на умовах DDP - склад покупця, м. Суми, вул. Ковпака, 6, якщо інше не передбачено специфікацією на конкретну партію товару, в терміни обумовлені в специфікації на конкретну партію товару. Поставка проводиться згідно Інкотермс - 2010. Якщо умови договору суперечать умовам Інкотермс - 2010 - діють умови договору. Датою поставки вважається дата передачі товару покупцю, зазначена у видатковій накладній. Право власності, ризик випадкової загибелі і псування товару переходить від продавця до покупця в момент передачі товару покупцю (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору, його загальна вартість складає 296010,00 грн., в т.ч. ПДВ 49335,00 грн., включає в себе вартість товару і витрати в залежності від умов поставки.

Згідно п.п. 3.2 3.4 договору, оплата товару проводиться в такому порядку: передоплата у розмірі 100% від вартості товару (партії товару) на банківській рахунок продавця протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку покупцем. Зміна форми і порядку оплати допускається за згодою сторін і вказується в специфікації на конкретну партію товару, що є невід`ємною частиною договору. Форма розрахункових документів - платіжне доручення. Вартість партії товару після оплати зміні не підлягає. При оплаті наступної партії товару вартість товару може бути переглянута за письмовим погодженням сторін.

У відповідності до специфікації № 1 до договору, поставці підлягав купорос залізний технічний у кількості 5 тон загальною вартістю 32700,00 грн.

Пунктом 2 специфікації №1 до договору було встановлено термін поставки товару - 15 робочих днів з моменту надходження 100% передплати за товар.

Позивачем було здійснено повну попередню оплату товару по специфікації №1 до договору, що підтверджується платіжним дорученням №13 від 14.01.2022 на суму 32700,00 грн.

Враховуючи погоджені сторонами у специфікації №1 строки поставки, товар мав бути поставлений у строк до 07.02.2022.

Разом з тим, в порушення умов договору, поставка товару у встановлені терміни відповідачем так і не була здійснена.

Як вказує позивач у позовній заяві, жодної інформації про причини та можливі строки виконання поставки від ТОВ Спец-Буд до ТОВ КППВ не надходило, на виконання пункту 7.2 договору інформацію про настання форс-мажорних обставин, що перешкоджають виконанню зобов`язань за договором, відповідач також не надав. У зв`язку з тим, що Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 24 лютого 2022 року, ТОВ КППВ тривалий час не зверталося до ТОВ Спец-Буд з вимогами про поставку товару чи про повернення коштів. Проте, враховуючи надзвичайно тривалий термін прострочення поставки та те, що прострочення поставки було допущено відповідачем ще до введення в Україні воєнного стану, 26.05.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою №764 про повернення грошових коштів, у якій, зокрема, повідомив відповідача, що у зв`язку з прострочкою поставки товару ТОВ КППВ було вимушене придбати необхідні хімічні реагенти у іншого постачальника, та, враховуючи неналежне ставлення відповідача до виконання умов договору, ТОВ КППВ втратило економічний інтерес у придбанні товару за договором та не планує подальшу реалізацію договору. У зв`язку з викладеним, позивач вимагав від відповідача повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Котельня північного промислового вузла суму попередньої оплати за договором №5/01/22/106 від 10.01.2022 у розмірі 32700,00 грн. В подальшому, листом №875 від 08.07.2022, позивач повторно звертався до відповідача з вимогою повернути суму попередньої оплати за договором. Листом №48 від 17.07.2022 відповідач повідомив позивача, що питання про повернення коштів або ж відвантаження залізного купоросу буде вирішено 25.08.2022.

Проте, станом на дату подання даної позовної заяви грошові кошти відповідач так і не повернув, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст. ст. 11, 509 ЦК України, ст. 174 ГК України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно вимог ст. ст. 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 693 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що укладений між сторонами вищезазначений договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Статтею 712 ЦК України, яка кореспондується із ст. 265 ГК України, передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що на виконання умов договору №5/01/22/106 від 10.01.2022, ТОВ "КППВ" платіжним дорученням №13 від 14.01.2022 перерахувало ТОВ "Спец-Буд" аванс у розмірі 100% від загальної вартості товару, що становить 32700,00 грн. Проте, в порушення умов договору, відповідач не поставив позивачу обумовлений угодою товар, невикористані кошти у вигляді авансу на вимогу покупця не повернув. Доводи позивача відповідачем не спростовані. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які свідчать про поставку товару позивачу, чи повернення коштів на його рахунок.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, факт здійснення позивачем попередньої оплати товару та відсутність доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань з поставки товару або повернення спірної суми, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 32700,00 грн.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 795,55 грн. трьох процентів річних та 7601,78 грн. інфляційних втрат.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок трьох процентів річних річних та інфляційної складової боргу, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства. Таким чином, вказані позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі, заявленому позивачем, а саме з відповідача підлягає стягненню 795,55 грн. трьох процентів річних та 7601,78 грн. інфляційних втрат.

При цьому, висновок про можливість нарахування трьох процентів річних та втрат від інфляції на суму попередньої оплати викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №918/631/19 від 22.09.2020.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт не виконання відповідачем зобов`язань щодо поставки оплаченого позивачем товару, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів поставки товару або повернення сплачених позивачем коштів відповідач суду не представив, як і не представив доказів, що спростовують вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Буд" (61072, м. Харків, вул. Москалівська, 52, кв. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 2, поверх 6, каб. 611, ) 32700,00 грн. основного боргу, 795,55 грн. три проценти річних, 7601,78 грн. інфляційних втрат та 2481,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 2, поверх 6, каб. 611, ).

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец-Буд" (61072, м. Харків, вул. Москалівська, 52, кв. 1, ).

Рішення підписано 06 лютого 2023 року.

Суддя О.В. Погорелова