ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Справа № 915/1489/20(915/1512/21)

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого судді Давченко Т.М.,

за участю секретаря Сулейманової С.М.

та представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/1489/20(915/1512/21)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (; вул. Велика Арнаутська, 15, м. Одеса, 54001; електронна адреса: )

до Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (; вул. Галини Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029; електронна адреса: )

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 94261,00 грн.

у межах справи 915/1489/20 про банкрутство Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ()

розпорядник майна: арбітражний керуючий Юринець Арсен Володимирович (ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

В С Т А Н О В И В:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі ? РВ Фонду) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою вих. № 10-07-04382 про стягнення з Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі ДП «Миколаївоблавтодор») грошових коштів у загальній сумі сумі 94261,00 грн., до якої входить заборгованість з орендної плати - 68489,35 грн., 23716,97 грн. ? пеня, 2054,68 грн. ? штраф, з посиланням на неналежне виконання ДП «Миколаївоблавтодор» грошових зобов?язань за укладеним з позивачем договором від 13.08.2007 № РОФ-627 оренди державного нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Галини Петрової, буд. 2-А, м. Миколаїв, що знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Миколаївській області (далі - договір), з урахуванням змін до нього, а саме, зобов?язань щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати, внаслідок чого утворилася заборгованість, на яку позивачем нараховано пеню в порядку п. 3.7 договору, а також штраф у порядку п. 3.8 договору.

РВ Фонду також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування судових витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 18.10.2021 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1512/21 та визначено головуючим у справі суддю Давченко Т.М. (голову.чий суддя у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ().

Ухвалою суду від 01.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду в межах провадження у справі №915/1489/20 про банкрутство ДП «Миколаївоблавтодор», присвоєно справі номер № 915/1489/20(915/1512/21), відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.12.2021 та встановлено учасникам справи строки для подання до суду заяв по суті справи.

Указану ухвалу сторонам надіслано на адреси, зазначені в ЄДРЮОФОП. Адресатами ухвалу отримано, що підтверджено наявними у справі доказами (а.с. 66-69).

Ухвалою суду від 22.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі, підготовче засідання відкладено на 16.02.2022.

Ухвалою суду від 16.02.2022 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні 24.03.2022, проте в указану дату засідання не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введенням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та проведенням активних бойових дій на території Миколаївської області та міста Миколаєва.

Наказом голови Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2022 судові засідання, призначені з 02.03.2022 по 01.04.2022, були скасовані, враховуючи ведення бойових дій на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи, зокрема, неможливість здійснення правосуддя Господарським судом Миколаївської області під час воєнного стану, Голова Верховного Суду розпорядженням від 22.03.2022 № 12/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Господарський суд Одеської області.

Голови Верховного Суду від 25.07.2022 № 41 з 26.07.2022 відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області.

За вказаних обставин, розгляд справи відбувається у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Ухвалою суду від 31.10.2022 призначено дану справу до розгляду на 14.11.2022.

Ухвалою суду від 14.11.2022 розгляд справи відкладено на 16.01.2023.

Враховуючи воєнну ситуацію та стан небезпеки у Миколаївській області, з метою забезпечення балансу між нормами ст. 3 Конституції України, ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень Закону України "Про правовий режим воєнного стану", приймаючи до уваги обставини даної справи, судом створено учасникам умови належного балансу безпеки та ефективної реалізації їх процесуальних прав, шляхом визнання явки у вказане засідання необов`язковою.

Поштова кореспонденція із зазначеною вище ухвалою суду, надіслана відповідачеві, повернулась до суду з відміткою підприємства зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також суд зауважує, що ухвали суду про призначення розгляду даної справи було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним та безкоштовним.

Таким чином, судом вчинено належні дії для повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи (а.с. 86-89).

Сторони правом участі у судовому засіданні не скористались.

Позивачем подано суду клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами без участі представника.

Відповідач у підготовчі засідання та у судове засідання з розгляду справи по суті не з`являвся, правом щодо надання відзиву не скористався, заперечень по суті заявлених позивачем вимог не надав.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

Явка представників сторін у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути справу, суду не повідомлялося.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Таким чином, беручи до уваги, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

16.01.2023 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

13.08.2007 року між Регіональним відділенням як орендодавцем, та ТОВ ДП "Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", як орендарем було укладено договір оренди № РОФ-627 на державне нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Галини Петрової, буд. 2-а, м. Миколаїв, що знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Миколаївській області:

- нежитлові приміщення четвертого поверху семиповерхової будівлі інженерно-лабораторного корпусу площею 61,8 кв.м, вартість яких дорівнює 93807,00 грн, згідно з незалежною оцінкою станом на 31.05.2011;

-нежитлові приміщення підвалу семиповерхової будівлі інженерно-лабораторного корпусу площею 73,1 кв.м, вартість яких дорівнює 68226,00 грн, згідно з незалежною оцінкою станом на 31.05.2011.

Відповідно до акту приймання - передачі від 13.08.2007 орендодавець згідно з договором оренди передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно:

- нежитлові приміщення четвертого поверху семиповерхової будівлі інженерно-лабораторного корпусу площею 61,8 кв.м, вартість яких дорівнює 93807,00 грн, згідно з незалежною оцінкою станом на 31.05.2007;

- нежитлові приміщення підвалу семиповерхової будівлі інженерно-лабораторного корпусу площею 73,1 кв.м, вартість яких дорівнює 68226,00 грн, згідно з незалежною оцінкою станом на 31.05.2007 ( а.с.7).

15.07.2011 між сторонами укладено договір про внесення змін до договору оренди державного нерухомого майна від 13.08.2007 № РОФ-627, згідно якого його умови було викладено у новій редакції (далі договір - нова редакція, а.с.8-10)

Договором №1 від 01.12.2011 було внесено зміни до договору - нова редакція в частині зміни орендної плати.

Договором №2 від 20.08.2014 було внесено зміни до договору - нова редакція в частині зміни розміру орендної плати та строку дії договору.

Договором № 3 від 27.02.2015 було внесено зміни до договору - нова редакція в частині вилучення зі складу орендованого майна частини приміщень.

Так, у відповідності до акту приймання-передавання від 27.02.2015 орендарем було передано, а орендодавцем прийнято із строкового платного користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення четвертого поверху семиповерхової будівлі (каб.№№ 12, 19, 20) загальною площею 50,0 кв.м, розташовані за адресою: вул. Галини Петрової, 2-а, м. Миколаїв, що знаходяться на балансі Служби автомобільних доріг у Миколаївській області. Сторони також у даному акті приймання-передавання зафіксували задовільних стан майна, яке повернуто з орендного користування.

Договором № 4 від 19.07.2017 було внесено зміни до договору - нова редакція та п.1.1. розділу 1, п.3.1. Розділу 3 та п. 10.1. розділу 10 викладено в наступній редакції:

"1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлове приміщення четвертого поверху площею 11,8 кв.м та нежитлові приміщення підвалу площею 73,1 кв.м семиповерхової будівлі інженерно-лабораторного корпусу, розташоване за адресою: вул. Галини Петрової, 2-а, м. Миколаїв, що знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31.05.2017 і становить за незалежною оцінкою 205700,00 грн.

3.1.Орендна плата визначається на підставі "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786, із змінами та доповненнями, з урахуванням конкурсних пропозицій і становить без ПДВ за перший місяць розрахунку (травень 2017) 2715,76 грн.

10.1. Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 12.05.2017 до 11.04.2020 включно".

Відповідно до п. 3.3. договору (нова редакція) орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції від базового до першого місяця оренди включно. Оперативна інформація про індекс інфляції, розрахований Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду Державного майна України.

За передбаченими пунктом 3.6. договору (нова редакція) умовами орендна плата перераховується до Державного бюджету України та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідач вимоги договору в частині своєчасної сплати орендної плати належним чином та в повному обсязі не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість по орендній платі, яка підлягає перерахуванню до Державного бюджету України (70%) за період з жовтня 2018 року по квітень 2021 року в розмірі 68489,35 грн., яка станом на день розгляду справи є непогашеною.

Частинами 1, 6 ст. 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 193 ГК України, - суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду належні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов`язаннями.

Отже, за висновками суду в спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушено умови Договору оренди № РОФ-627, за таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 68489,35 грн. є обґрунтованими відповідно до вимог договору та Закону та підлягають задоволенню.

Згідно вимог п. 3.7 договору (нова редакція) орендна плата, перерахована до Державного бюджету та балансоутримувачу несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно передбачених пунктом 3.8. договору (нова редакція) умов у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

З огляду на наведені положення договору та кодексів, позивач за несвоєчасне внесення відповідачем орендної плати нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 23716,97 грн, згідно наданого розрахунку за період з 01.10.2018 по 27.10.2021. Судом перевірено розрахунок пені, заявленої позивачем до стягнення, та встановлено, що відповідні нарахування проведено вірно, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Окрім цього, оскільки відповідачем не сплачено заборгованість з орендної плати більше, ніж 3 місяці, відповідно укладеного договору він має сплатити штраф у розмірі 3% від 68489,35 , що становить 2054,68 грн.

Зазначені нарахування штрафу та пені відповідачем не заперечено.

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд додатково звертає увагу сторін на те, що оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що доказів виконання зобов`язань за договором в частині оплати орендних платежів відповідачем не надано, а надані позивачем докази підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 74, 76-80, 129, 145, 236-242 Господарського процесуального кодексу України

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (; вул. Галини Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області (, р/р 6233 в ДКСУ м. Київ, код 820172, ) 68489,35 грн заборгованості з орендної плати, 23716,97 грн - пені, 2054,68 грн штрафу та 2270,00 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення (ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складений та підписаний 26.01.2023.

Суддя Т.М. Давченко