ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2023 р. Справа№ 910/8135/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

За участю представників сторін

від позивача - Морганюк Ю.Є.,

від відповідача - Пегза ,К.К.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2022

у справі № 910/8135/22 (суддя Карабань Я.А.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 849 901,55 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), -

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 1 057 010, 94 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем, усупереч умовам договору №ЦЗВ-06-01221-01 від 29.12.2021 року у період з 23.12.2021 року по 31.12.2021 року було допущено небаланси споживання природного газу (відхилення між замовленими та фактично спожитими обсягами), чим завдано позивачу збитки.

20.10.2022 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог до 849 901, 55 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження реальності завданої майнової шкоди, не доведено понесення втрат (зменшення майна), спричиненого меншим і більшим обсягом спожитого відповідачем природного газу, не обґрунтовано розрахунок понесених збитків, вартість газу тощо, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку між споживанням відповідачем природного газу в іншому об`ємі в порівнянні з погодженим обсягом природного газу та сумою нарахованих відшкодувань.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2022 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права. Так, скаржник вважає, що місцевий господарський суд не взяв до уваги наявні у справі докази, які підтверджують позицію позивача. На думку скаржника суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи. Зокрема скаржник вважає, що сторонами в договорі встановлено розмір збитків за невиконання сторонами зобов`язання. Тому збитки позивачем розраховано на підставі п. 6.11. договору та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496. На думку скаржника наявність у позивача збитків через вчинення небалансів відповідачем, випливають з особливостей регулювання законодавцем процесу постачання природного газу через газотранспортну систему України постачальником кінцевому споживачу та відповідних розрахунків з Оператором ГТС України постачальника, які полягають в балансуючих витратах на підставі норм спеціалізованого законодавства. Позивача наголошує, що через те, що відповідач утворив позитивний небаланс, ТОВ «Оператор ГТС України» викупив природний газ у відповідача по ціні нижчій від ціни продажу (по договору) напряму привівши до збитку, величина якого встановлена на кожен день зазначений у таблиці розрахунку позовних вимог.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2022 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2022 року та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8135/22.

02.01.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/8135/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2022 року у справі №910/8135/22, розгляд справи призначено на 08.02.2023 року.

16.01.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" акціонерного товариства "Українська залізниця", відповідача у справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

31.01.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД", позивача у справі, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в Господарському суді Львівської області задоволено.

В судовому засіданні 08.02.2023 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 29.12.2021 року між відповідачем (споживач) та позивачем постачальник) укладено договір поставки №ЦЗВ-06-01221-01 (надалі - договір), відповідно до умов п.1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ (надалі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах даного договору. (а.с. 5-8).

Згідно із п.2.1. договору ціна за 1000 м3 газу, що передається по договору, визначається у додатку 1 до цього договору. Сторони можуть ініціювати зміну ціни за 1000 м3 газу. Сторона, яка звертається до іншої сторони з пропозицією щодо зміни ціни газу зобов`язана надати іншій стороні розрахунок (прайс, прейскурант тощо) з обґрунтованою інформацією по зміні ціни відповідно до вимог статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Зміна ціни відбувається шляхом підписання додаткових угод до цього договору. Ціна на газ включає в себе ціну на природний газ, тариф на послуги транспортування природного газу до фізичної (их) точки (ок) виходу з газотранспортної системи Оператора ГТС (газотранспортна система України) до газорозподільної системи Оператора ГРМ (газорозподільна система), на території ліцензованої діяльності якої знаходяться комерційні вузли обліку (адреси постачання) споживача, що вказуються в заявці на постачання природного газу, всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, що сплачуються постачальником, а також всі інші витрати постачальника пов`язані з виконанням цього договору.

Відповідно до п.2.2. договору загальна сума договору на момент його підписання складає 137 437 500,00 грн, крім того ПДВ 20% - 27 487 500, 00 грн, всього 164 925 000, 00 грн.

У пункті 3.1. договору зазначено, що постачальник постачає споживачу газ в обсязі до 2 500 тис. куб. м. до 31 грудня 2021 року (включно). Орієнтовний річний обсяг споживання природного газу по AT "Укрзалізниця" з розбивкою помісячно зазначено в додатку № 2 до цього договору.

Обсяги споживання на місяць надаються споживачем письмовим повідомленням у формі листа/заявки до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання газу. Листи/заявки надаються постачальнику шляхом направлення сканованої копії електронним листом із застосуванням електронної пошти, адреси якої визначені сторонами у розділі 12 даного договору (далі - E-mail) з подальшим наданням оригіналу шляхом направлення засобами поштового зв`язку (Укрпошта) цінного листа з описом вкладення та з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Сторони погоджують, що лист/заявка вважається наданою споживачем та отриманою постачальникам з дня відправлення споживачем його/її сканованої копії засобами e-mail (п.3.3. договору).

Згідно із п.4.1. договору передача газу від постачальника споживачу здійснюється на фізичній (их) точці (ах) виходу 5 газотранспортної системи Оператора ГТС (газотранспортна система України) до газорозподільної системи Оператора ГРМ (газорозподільна система), на території ліцензованої діяльності якої знаходяться комерційні вузли обліку (адреси постачання) споживача, що вказані в заявках споживача. Визначення об`єму споживання природного газу по об`єкту споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ (газорозподільна система) та споживачем па підставі даних комерційних ВОГ (вузол обліку природного газу), визначених договором розподілу природного газу між оператором ГРМ (газорозподільна система) та споживачем.

Постачальник забезпечує транспортування газу до фізичної (их) точки (ок) виходу з газотранспортної системи Оператора ГТС (газотранспортна система України) до газорозподільної системи Оператора ГРМ (газорозподільна система), на території ліцензованої діяльності якої знаходяться комерційні вузли обліку (адреси постачання) споживача, що вказані з додатку 1 цього договору.

Витрати та відповідальність за перевищення замовлених для виконання умов цього договору постачальником потужностей впродовж розрахункового періоду, визначеного відповідно до п. 3.2 цього договору, покладаються на постачальника та не відшкодовуються споживачем.

У пункті 4.3. договору зазначено, що постачання та споживання газу протягом місяця здійснюється, переважно, в рівномірному режимі, виходячи із середньодобової норми, яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів цього місяця. У випадку, якщо споживання здійснюється протягом місяця нерівномірно, постачання та споживання здійснюється згідно листа-заявки, наданої до 25-го (двадцять п`ятого) числа місяця, що передує місяцю постачання.

У разі нерівномірного щодобового споживання газу, який підлягає постачанню у місяці постачання. Споживач зобов`язаний до 15:00 год. дня, що передує дню, з якого змінюється плановий обсяг газу, подати постачальнику заявку про збільшення/зменшення планового обсягу газу із зазначенням планових щодобових обсягів споживання газу на наступний (залишковий) період місяця постачання.

У разі необхідності коригування обсягів планового споживання природного газу у газовій добі споживання, споживач зобов`язаний надіслати скориговану заявку про збільшення/зменшення планового обсягу газу на добу постачання не пізніше ніж 17:00 год. газової доби постачання природного газу. Заявка також має містити планові щодобові обсяги споживання газу на наступний (залишковий) період місяця постачання. Скориговані заявки надаються постачальнику в оригіналі шляхом направлення засобами поштового зв`язку (Укрпошта) та/або E-mail.

Сторони погоджують, що скоригована заявка вважається наданою споживачем та отриманою постачальником з дня її відправлення споживачем засобами поштового зв`язку (Укрпошта) та або E-mail.

Не підлягають зміні обсяги газу, що вже фактично поставлені споживачу.

Відповідно до п.4.3.1. договору обсяг споживання природнього газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу в розмірі ± 3% від підтвердженого обсягу природного газу у відповідну газову добу.

Згідно із пунктами 4.6.-4.9. договору фактична кількість поставленого по цьому договору газу визначається згідно щомісячних актів прийому-передачі природного газу між постачальником та споживачем.

За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання - передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до вимог чинного законодавства.

Підписані та скріплені печаткою акти прийому-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

У пункті 6.11. договору сторонами погоджено, що відшкодування збитків споживачем постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках, передбачених розділом VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищу ваги підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф- Vп) х Ц х К,

де:

Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

К - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0.25.

При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений у договорі постачання до 1.

3) у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, в результаті чого представник постачальника не здійснив звіряння фактичних об`ємів (обсягів) споживання природного газу, що завдало постачальнику шкоди, споживач відшкодовує її за власної згоди або на підставі рішення суду.

Розмір збитків постачальника за підсумком розрахункового періоду розраховується з урахуванням п. 4.1 та п.п. 4.3.1 цього договору.

Відповідно до п.11.1. строк дії договору встановлюється з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021 року та, відповідно до положень частини третьої ст. 631 ЦК України, умови договору застосовуються до відносин між сторонами, що виникли з 23.12.2021. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання в повному обсязі взятих на себе за цим договором зобов`язань щодо поставки та оплати продукції в межах термінів, визначених умовами цього договору.

29.12.2021 року сторонами підписано додаток №1 до договору в якому погоджено ціну газу за 1000 м.куб. у сумі 65 970, 00 грн, з ПДВ та додаток №2 у якому погоджено орієнтовний план споживання в грудні 2021 року об`ємом 2 500 тис.м3. (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у грудні 2021 року спожито природного газу в розмірі 1695,163440 тис. м.куб. вартістю 93 191 610, грн.. та 483,540030 тис.м3 вартістю 25 119 904,56 грн., а всього на загальну суму 141 973 817,60 грн. Зазначене підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0001361 від 2021 року, який підписаний сторонами без будь-яких зауважень та заперечень. (а.с. 32).

Позивач вказує, що відповідачем повністю оплачено вартість спожитого в грудні 2021 року газу.

В той же час, позивач стверджує, що відповідачем у грудні 2021 року було порушено умови договору, а саме перевищено замовлений обсяг газу 23.12.2021 року на 13,87913 тис м.куб. (перебір), а також здійснено недобір газу 53,65111 тис м.куб., що завдало позивачу збитків як постачальнику на загальну суму 849 901, 55 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, а.с. 146-148).

В подальшому, 19.01.2022 року постачальник (позивач) направив споживачеві (відповідачу) акт-претензію №Ш-001 від 18.01.2022 року та вимагав сплатити суму відшкодування за вчинення небалансів на підставі договорів №ЦЗВ-06-01021-01 від 24.11.2021 року та №ЦЗВ-06-01221-01 від 29.12.2021 року у загальній сумі 2 226 767,12 грн. (а.с. 31).

Матеріали справи не містять доказів відповіді на вказаний акт-претензію.

Отже, спір у даній справі на думку позивача виник у зв`язку з несплатою споживачем (відповідачем) збитків, що стало підставою для звернення позивача до суду зданим позовом.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 ГК України).

Виходячи із змісту пункту 6 частини п`ятої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" договір постачання повинен містити істотні умови, зокрема, щодо порядку відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

В умовах договору сторонами передбачено обсяги газу, які є плановими та можуть змінюватись. Сторони домовились про те, що допускається зменшення або перевищення місячних обсягів споживання природного газу, встановлених у даному договорі в розмірі +/-3%. (п. 4.3.1. договору).

Підпунктом 2 пункту 1 розділу VI Правил Постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496 передбачено, що відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином: якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) x Ц х K, де Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу; K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

Враховуючи положення пункту 2 пункту 1 розділу VI Правил №2496, а також те, що договором передбачено обсяги природного газу та встановлена допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, позивач має право вимагати від споживача відшкодування збитків, у разі підтвердження факту, що за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу перевищує підтверджений обсяг природного газу на цей період.

Враховуючи приписи частини 2 статті 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Пункт 6.11. договору та підпункт 2 пункту 1 розділу VI Правил №2496 хоча й передбачають можливість відшкодування збитків споживачем, проте наявність такого права не вказує на можливість автоматичного/безумовного стягнення зазначених сум збитків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що право на стягнення збитків із споживача не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Дана правова позиція відображена у постановах Верховного Суду у справах № 904/6985/20 від 26.10.2021 року, № 904/6992/20 від 21.09.2021 року та №914/616/21 від 09.08.2022 року.

Відповідно до п.п. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.1, ч.4, ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Неодноразове ухвалення судових рішень, які суперечать одне одному, може створити ситуацію юридичної невизначеності, що спричинить зменшення довіри до судової системи, тоді як ця довіра є важливим елементом держави, що керується принципом верховенства права (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Вінчіч та інші проти Сербії», заява № 44698/06).Право на справедливий суд, визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), також пов`язане з вимогами єдиного застосування закону. Розбіжності в тлумаченні правових норм можуть сприйматися як невід`ємна риса судової системи, що складається з певної мережі судів. Тобто різні суди можуть дійти неоднакових, але водночас раціональних та обґрунтованих висновків стосовно подібного юридичного питання, з подібними фактичними обставинами. Однак за певних обставин суперечливі рішення національних судів, особливо найвищих інстанцій, можуть становити порушення вимоги щодо справедливого суду, яку сформульовано в пункті 1 статті 6 Конвенції. У цьому контексті треба проаналізувати: чи глибинні та довготривалі розбіжності в судовій практиці національних судів, чи національне право пропонує засоби для подолання таких розбіжностей, чи ці засоби застосовуються, і якщо застосовуються, то якими є наслідки (рішення ЄСПЛ у справі «Томіч та інші проти Чорногорії», заява № 18650/09, у справі «Шахін і Шахін проти Туреччини», заява № 13279/05).

На підстав вищенаведеного, з метою дотримання принципу юридичної визначеності та забезпечення єдності судової практики, колегія суддів при вирішенні даної справи виходить саме з вищевказаних висновків Верховного Суду викладених в постановах від 26.10.2021 року № 904/6985/20, від 21.09.2021 року № 904/6992/20 та від 09.08.2022 року №914/616/21.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому у випадку невиконання договору чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень в подібних правовідносинах, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький по змісту висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17.

У даній справі суд першої інстанції вірно встановив, що позивачем не надано доказів на підтвердження реальності понесення останнім збитків та не доведено втрат, спричинених відхиленням відповідачем від обумовлених обсягів спожитого природного газу, а відтак, суд першої інстанції суд дійшов правильного висновку щодо необхідності відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення збитків.

Крім того судом першої інстанції обґрунтовано звернуто увагу, що при розрахунку суми збитків позивачем бралася різна ціна газу за куб.м. 65 970, 00 грн. та 62 340,00 грн., хоча в договорі була передбачена лише тверда ціна - 65 970,00 грн. При цьому позивачем не обґрунтовано застосування іншої ціни, яка не передбачена умовами договору.

Колегія суддів звертає увагу, що оскільки рішення суду першої інстанції у даній справі прийнято на підставі висновків, які узгоджуються із висновками Верховного Суду у справах № 904/6985/20, № 904/6992/20 та №914/616/21, позивачем не доведено усіх елементів, які необхідні для можливості стягнення збитків, відсутні підстави вважати, що під час розгляду справи у суді першої інстанції було неправильно застосовано норми Закону України "Про ринок природного газу".

У зв`язку із викладеним, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2022 року у справі № 910/8135/22.

Фактично доводи, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до власного суб`єктивного та законодавчо необґрунтованого тлумачення скаржником норм права, якими врегульовано спірні правовідносини, та відповідних заперечень висновків Верховного Суду, викладених у справах № 904/6985/20, № 904/6992/20 та №914/616/21. Водночас доводи позивача не містять фундаментальних обґрунтувань щодо підстав для відступу від правової позиції, яка міститься в зазначених постановах.

У цьому випадку Суд звертається до висновку Європейського суду з прав людини, викладеного у пункті 70 рішення від 18.01.2001 у справі «Чепмен проти Сполученого Королівства» (Chapman v. the United Kingdom), згідно з яким: «В інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом Суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави. Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту».

Отже, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2022 року у справі №910/8135/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2022 року у справі № 910/8135/22 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8135/22.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.02.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз