ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Справа № 17-14-01/1494(925/1031/22) м. Черкаси

За позовом приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

про стягнення 268237045,85 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

представниці позивача адвоката Буркової О.М. за ордером від 04.01.2023 серія ВВ №1027717;

представниці відповідача Орлової Т.І. за довіреністю від 11.01.2023 №306/09-03.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (далі також відповідач) про стягнення 268237045,85 грн. заборгованості за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 29.05.2019 №0530-03041, у тому числі: 246736869,04 грн. боргу за надані послуги, 56952,06 грн. пені, 4696622,89 грн. штрафу, 15219710,72 грн. інфляційних втрат, 1526891,14 грн. три відсотки річних.

Позивач у позовній заяві також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача 868350,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань щодо оплати наданих позивачем відповідачу у період з травня 2021 по серпень 2022 року послуг з диспетчерського (оперативно технологічного) управління за укладеним між сторонами договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 29.05.2019 №0530-03041.

Ухвалою від 17.10.2022 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №17-14-01/1494(925/1031/22) для її розгляду в межах справи №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначив у ній підготовче засідання на 11 год. 30 хв. 08.11.2022 у приміщенні господарського суду і встановив відповідачу строк для подання відзиву.

07 листопада 2022 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив із запереченнями проти позову, в обґрунтування яких відповідач вказав на таке:

- позивач не оприлюднив на власному веб-сайті в мережі Інтернет тарифи на послуги з диспетчерського (оперативно технологічного) управління у триденний термін після їх затвердження регулятором;

- в 2022 році відповідач частково сплатив борг за надані послуги з диспетчерського (оперативно технологічного) управління за січень, лютий, квітень 2022 року і повністю за березень 2022 року на загальну суму 49436780,34 грн., тому в цій частині вимог провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України;

- позивач передчасно звернувся до суду із даним позовом, не намагаючись вирішити розбіжності шляхом переговорів, що передбачено укладеним між сторонами договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 29.05.2019 №0530-03041;

- наявні підстави для застосування до спірних правовідносин сторін положень ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України про зменшення розміру застосованих позивачем до відповідача штрафних санкцій з огляду на те, що позивач на доказав завдання йому збитків несвоєчасною оплатою відповідачем вартості з диспетчерського (оперативно технологічного) управління і відсутність у відповідача коштів, зумовлену невиконанням контрагентом - ТОВ "Черкасиенергозбут" грошових зобов`язань перед відповідачем на значну суму.

Ухвалою від 08.11.2022 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання у справі №17-14-01/1494(925/1031/22) на 10 год. 00 хв. 06.12.2022 в приміщенні господарського суду.

22 листопада 2022 року до Господарського суду Черкаської області надійшла відповідь позивача на відзив на позов, якою позивач відхилив аргументи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову, і підтримав позов.

06 грудня 2022 року до Господарського суду Черкаської області від відповідача надійшли:

- заперечення на відповідь на відзив, яким відповідач відхилив доводи позивача, приведені ним у відповіді на відзив, і підтримав свої аргументи, приведені в обґрунтування заперечень проти позову;

- клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення боргу, сплаченого відповідачем за платіжними дорученнями від 16.02.2022 №1866, від 17.03.2022 № 2597, від 30.06.2022№ 5458, від 17.03.2022 № 2596, від 24.03.2022 № 2702, від 30.03.2022 № 2830, від 08.04.2022 № 3127, від 29.04.2022 № 3651, від 31.05.2022 №4377 та в частині стягнення пені, штрафу, інфляційних втрат 3% річних за періоди з березня по серпень 2022 року.

Ухвалою від 06.12.2022 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче засідання у справі №17-14-01/1494(925/1031/22) і призначив її до розгляду по суті в судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 05.01.2023 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Судове засідання у справі №17-14-01/1494(925/1031/22), призначене ухвалою від 06.12.2022 на 10 год. 30 хв. 05.01.2023, не відбулося через відключення електричної енергії.

Ухвалою від 05.01.2023 Господарський суд Черкаської області призначив судове засідання з розгляду справи №17-14-01/1494(925/1031/22) по суті на 11 год. 30 хв. 17.01.2023 в приміщенні господарського суду.

В судовому засіданні, яке відбулося 17.01.2023 за участю представників обох сторін, господарський суд розглянув справу №17-14-01/1494(925/1031/22) по суті і оголосив вступну та резолютивну частини ухваленого в нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

29 травня 2019 року державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" як виконавець і відповідач як користувач уклали між собою договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0530-03041 (а. с. 24-29), згідно з п. 1.1 та п. 1.2 якого виконавець зобов`язався надавати послуги з диспетчерського (оперативно технологічного) управління об`єктами користувача у складі об`єднаної енергетичної системи України (ОЕС України), а саме забезпечити надійне та ефективне функціонування ОЕС України, зокрема безперебійне постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог операційної безпеки (далі послуга), а користувач зобов`язався здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору.

06 вересня 2019 року сторони договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0530-03041 уклали додаткову угоду до цього договору, якою з метою приведення договору у відповідність до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2019 № 309 зі змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 21.06.2019 № 1120, якою, в тому числі, внесено зміни до Типової форми договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно технологічного) управління, виклали договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0530-03041 в новій редакції (а. с. 31-38, далі Договір), який містить, зокрема, такі умови (пункти):

1.3. Під час виконання вимог цього договору, а також вирішення питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами ринку, Кодексом системи передачі, Кодексом комерційного обліку та іншими нормативно правовими актами, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України та ОЕС України.

2.1. Оплата послуг здійснюється за тарифом, який визначається регулятором відповідно до затвердженої ним методики та оприлюднюється виконавцем на своєму офіційному веб сайті https://ua.enegy/. Тариф застосовується з дати прийняття, якщо більш пізній термін не визначено у документі, яким затверджено тариф. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

2.2. Обсяг наданої послуги визначається:

для виробників як обсяг відпущеної електроенергії;

для операторів систем розподілу як сума обсягу розподіленої електричної енергії, обсягу купівлі електричної енергії для компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР та обсягу електричної енергії для господарських потреб ОСР;

для споживачів як обсяг спожитої електричної енергії.

Обсяг виробленої/розподіленої/спожитої електричної енергії надається постачальником послуг комерційного обліку або користувачем, якщо він виконує роль ППКО.

2.3. Вартість послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період.

2.4. Розрахунок за надану послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків:

до 10 числа розрахункового місяця 35 % вартості послуги;

до 20 числа розрахункового місяця 35% вартості послуги;

до останнього банківського дня календарного місяця 30% вартості послуги.

Плановий обсяг послуги на розрахунковий період визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий період.

2.5. Виконавець надає користувачу акт надання послуги до 04 числа місяця, наступного за розрахунковим.

2.6. Користувач має повернути погодженим один примірник акта надання послуги в наступному розрахунковому періоді.

2.7. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

2.8. За відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій.

3.2. Обов`язки користувача:

3.2.1. Своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за договором.

3.3. Права виконавця:

3.3.2. Своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надану послугу.

6.1. За внесення платежів, передбачених пунктом 2.5 цього Договору, з порушенням термінів користувач сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати. Сума пені (без ПДВ) зазначається у платіжному документі окремим рядком.

6.10. За необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 3% від вартості послуг розрахункового періоду, в якому зафіксовано невиконання такого зобов`язання. Сплата штрафних санкцій за відмову від виконання своїх зобов`язань не звільняє сторони від виконання зобов`язання в натурі, крім випадку, коли управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

10.5. Акти надання послуг, акти звірки розрахунків, рахунки та будь-які повідомлення за цим Договором повинні направлятися однією стороною іншій за допомогою сервісу, електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також можуть бути підтверджені рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому Договорі.

10.6. Сформовані акти про надання послуг, рахунки та будь-які інші документи, передбачені цим Договором, якими сторони здійснюють обмін у процесі виконання цього Договору, можуть надаватися сторонами в електронному вигляді за допомогою сервісу. Податкові накладні отримуються користувачем виключно в електронному вигляді у порядку, визначеному податковим законодавством.

11.1. Усі суперечки та розбіжності, що виникають з цього Договору або у зв`язку з ним, у тому числі що стосуються його укладення, дії, виконання, змін, доповнень, припинення, сторони вирішують шляхом переговорів, якщо інше не передбачено цим Договором.

11.2 Наявність спору, що виникає у зв`язку з цим Договором, не звільняє сторони від виконання їх зобов`язань відповідно до умов цього Договору.

11.3. Спірні питання між користувачем та виконавцем розглядаються в межах наданих законодавством повноважень НКРЕКП, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, та судом

12.1. Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.20__р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

13.1. Усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами обох сторін.

29 липня 2019 року відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" внаслідок реорганізації шляхом перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" було утворено приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

11 серпня 2020 року позивач як виконавець і відповідач як користувач уклали між собою додаткову угоду №3 (ст. 39) до Договору, якою пункт 2.5 Договору виклали в наступній редакції:

2.5. Користувач здійснює розрахунок з виконавцем за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта надання послуг. Акт надання послуг ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.

Після 31.12.2019 строк дії Договору відповідно до його п. 12.1 автоматично продовжувався на наступні календарні роки, зокрема й на 2021 та 2022 роки.

30 березня 2021 року позивач як виконавець і відповідач як користувач уклали між собою додаткову угоду №4 (ст. 40) до Договору, якою додаток 7 "Положення про взаємодію ОСП та ОСР ПАТ "Черкасиобленерго" при диспетчерському (оперативно-технологічному) управління" до Договору виклали в новій редакції:

На виконання Договору позивач надав відповідачу, а останній прийняв послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління:

в травні 2021 року в обсязі 251321,637 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 11885502,85 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом надання послуги за травень 2021 року від 31.05.2021 (а. с. 41);

в червні 2021 року в обсязі 240736,640 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 11384917,18 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом надання послуги за червень 2021 року від 30.06.2021 (а. с. 49);

в липні 2021 року в обсязі 277545,509 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 13125682,21 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом надання послуги за липень 2021 року від 31.07.2021 (а. с. 57);

в серпні 2021 року в обсязі 262974,895 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 12436608,73 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом надання послуги за серпень 2021 року від 31.08.2021 (а. с. 66);

у вересні 2021 року в обсязі 260610,919 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 12324811,58 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом надання послуги за вересень 2021 року від 30.09.2021 (а. с. 75);

в жовтні 2021 року в обсязі 289887,574 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 13709363,15 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом надання послуги за жовтень 2021 року від 31.10.2021 (а. с. 81);

в листопаді 2021 року в обсязі 326346,329 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 15433570,60 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом надання послуги за листопад 2021 року від 30.11.2021 (а. с. 87);

в грудні 2021 року в обсязі 326475,884 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 15439697,51 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом надання послуги за грудень 2021 року від 31.12.2021 (а. с. 93);

в січні 2022 року в обсязі 329619,953 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 24575145,22 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом надання послуги за січень 2022 року від 31.01.2022 (а. с. 99);

в лютому 2022 року в обсязі 270693,241 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 20181805,27 грн., що підтверджується сформованим в електронному вигляді в Системі управління ринком і підписаним обома сторонами електронними підписами актом надання послуги від 28.02.2022 (а. с. 103);

в березні 2022 року в обсязі 246550,278 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 18381802,52 грн., що підтверджується сформованим в електронному вигляді в Системі управління ринком і підписаним обома сторонами електронними підписами актом надання послуги від 31.03.2022 (а. с. 106);

в квітні 2022 року в обсязі 254813,650 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 18997886,48 грн., що підтверджується сформованим в електронному вигляді в Системі управління ринком і підписаним обома сторонами електронними підписами актом надання послуги від 30.04.2022 (а. с. 109);

в травні 2022 року в обсязі 220213,476 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 16418235,91 грн., що підтверджується сформованим в електронному вигляді в Системі управління ринком і підписаним обома сторонами електронними підписами актом надання послуги від 31.05.2022 (а. с. 113);

в червні 2022 року в обсязі 219145,407 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 16338604,97 грн., що підтверджується сформованим в електронному вигляді в Системі управління ринком і підписаним обома сторонами електронними підписами актом надання послуги від 30.06.2022 (а.с. 114);

в липні 2022 року в обсязі 232450,473 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 17330577,47 грн., що підтверджується сформованим в електронному вигляді в Системі управління ринком і підписаним обома сторонами електронними підписами актом надання послуги від 31.07.2022 (а. с. 115);

в серпні 2022 року в обсязі 241547,250 МВт*год. вартістю з ПДВ в сумі 18008796,77 грн., що підтверджується сформованим в електронному вигляді в Системі управління ринком і підписаним обома сторонами електронними підписами актом надання послуги від 31.08.2022 (а. с. 116).

Також сторони підписали (в тому числі електронними підписами в Системі управління ринком) акти коригування до таких актів приймання-передачі послуги:

акт коригування від 29.12.2021 до акту надання послуги від 31.05.2021 (а. с. 44), згідно з яким обсяг та вартість наданих в травні 2021 року становлять відповідно 251615,366 МВт*год. 11899393,88 грн.;

акт коригування від 30.12.2021 до акту надання послуги від 30.06.2021 (а.с. 52), згідно з яким обсяг та вартість наданих в червні 2021 року становлять відповідно 241089,376 МВт*год. 11401598,77 грн.;

акт коригування від 28.01.2022 до акту надання послуги від 31.07.2021 (а.с. 61), згідно з яким обсяг та вартість наданих в липні 2021 року становлять відповідно 277970,649 МВт*год. 13145787,94 грн.;

акт коригування від 21.02.2022 до акту надання послуги від 31.08.2021 (а.с. 70), згідно з яким обсяг та вартість наданих в серпні 2021 року становлять відповідно 263294,074 МВт*год. 12451703,35 грн.;

акт коригування від 21.03.2022 до акту надання послуги від 30.09.2021 (а.с. 79), згідно з яким обсяг та вартість наданих у вересні 2021 року становлять відповідно 260697,419 МВт*год. 12328902,34 грн.;

акт коригування від 19.05.2022 до акту надання послуги від 31.10.2021 (а.с. 85), згідно з яким обсяг та вартість наданих в жовтні 2021 року становлять відповідно 290043,244 МВт*год. 13716725,10 грн.;

акт коригування від 30.05.2022 до акту надання послуги від 30.11.2021 (а.с. 91), згідно з яким обсяг та вартість наданих в листопаді 2021 року становлять відповідно 326324,686 МВт*год. 15432547,06 грн.;

акт коригування від 16.06.2022 до акту надання послуги від 31.12.2021 (а.с. 97), згідно з яким обсяг та вартість наданих в грудні 2021 року становлять відповідно 326461,598 МВт*год. 15439021,90 грн.;

акт коригування від 29.06.2022 до акту надання послуги від 31.01.2022 (а.с. 101), згідно з яким обсяг та вартість наданих в січні 2022 року становлять відповідно 329512,911 МВт*год. 24567164,59 грн.;

акт коригування від 27.07.2022 до акту надання послуги від 28.02.2022 (а.с. 104), згідно з яким обсяг та вартість наданих в лютому 2022 року становлять відповідно 270580,524 МВт*год. 20173401,55 грн.;

акт коригування від 18.08.2022 до акту надання послуги від 31.03.2022 (а.с. 107), згідно з яким обсяг та вартість наданих в березні 2022 року становлять відповідно 246609,505 МВт*год. 18386218,26 грн.;

акт коригування від 20.09.2022 до акту надання послуги від 30.04.2022 (а.с. 110), згідно з яким обсяг та вартість наданих в квітні 2022 року становлять відповідно 254870,093 МВт*год. 19002094,66 грн.

Таким чином, за період з травня 2021 року по серпень 2022 року позивач надав відповідачу, а останній прийняв послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління згідно з переліченими вище актами надання послуги та актами коригування до них на загальну суму 256040774,52 грн.

За послуги, надані у 2021 році, сторони застосовували тариф на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління в розмірі 39,41 грн. без урахування ПДВ, встановлений пунктами 1 постанови НКРЕКП від 09.12.2020 № 2354 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ПРАТ "НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2021 рік", що була оприлюднена на офіційному веб-сайті НКРЕКП 10.12.2020 і набрала законної сили з 01.01.2021.

За послуги, надані у 2022 році, сторони застосовували тариф на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління в розмірі 62,13 грн. без урахування ПДВ, встановлений пунктом 1 постанови НКРЕКП від 01.12.2021 № 2455 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ПРАТ "НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2022 рік", що була оприлюднена на офіційному веб-сайті НКРЕКП 01.12.2020 і набрала законної сили з 01.01.2022.

Обидві, вказані вище постанови НКРЕКП про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління оприлюднювалися і на офіційному вебсайті позивача, але докази на підтвердження конкретних дат їх оприлюднення позивач господарському суду не надав.

Пунктом 6.5 глави 6 розділу ХІ Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, в редакції постанови НКРЕКП від 07.02.2020 №360 дійсно передбачено, що оплата послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління здійснюється за тарифом, який встановлюється регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тариф на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі Інтернет у триденний термін після його затвердження регулятором. Цій нормі відповідає п. 2.1 Договору про те, що оплата послуг здійснюється за тарифом, який визначається регулятором відповідно до затвердженої ним методики та оприлюднюється виконавцем на своєму офіційному веб сайті https://ua.enegy/. Тариф застосовується з дати прийняття, якщо більш пізній термін не визначено у документі, яким затверджено тариф.

Разом з тим, встановлені вказаними постановами НКРЕКП тарифи на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління є державною регулюванню ціною в розумінні Закону України "Про ціни і ціноутворення", встановленою НКРЕКП як уповноваженим органом державної влади, застосування якої для сторін відповідно до ст. 13 названого закону, ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України та глави 21 Господарського кодексу України є обов`язковим не залежно від того чи була вона оприлюднена на офіційному вебсайті позивача чи ні.

Не оприлюднення позивачем тарифів на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у триденний термін після затвердження їх НКРЕКП як регулятором мало б значення у спірних правовідносинах лише у разі, якщо б саме воно зумовило прострочення відповідачем в оплаті фактично наданих позивачем послуг. Однак відповідач цього не доказав.

У 2022 році відповідач здійснив на користь позивача такі платежі в оплату наданих послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за платіжними дорученнями: від 16.02.2022 №1866 (а. с. 167) в сумі 8846069,40 грн. за послуги, надані в січні 2022 року; від 17.03.2022 № 2596 (а. с. 170) в сумі 7708344,84 грн. за послуги, надані в березні 2022 року; від 17.03.2022 № 2597(а. с. 168) в сумі 6803980,56 за послуги, надані в лютому 2022 року; від 24.03.2022 № 2702 (а. с. 171) в сумі 7708344,84 грн. за послуги, надані в березні 2022 року; від 30.03.2022 № 2830 (а. с. 172) в сумі 6607152,72 грн. за послуги, надані в березні 2022 року; від 08.04.2022 № 3127 (а. с. 173) в сумі 6314893,20 грн. за послуги, надані в квітні 2022 року; від 29.04.2022 № 3651 (а. с. 174) в сумі 2672853,32 грн. за послуги, надані в квітні 2022 року; від 31.05.2022 №4377 (а. с. 175) в сумі 5412765,60 грн. за послуги, надані в квітні 2022 року і від 30.06.2022 № 5458 (а. с. 169) в сумі 1000000,00 грн. за послуги, надані в лютому 2022 року, разом в сумі 53074404,48 грн.

Позивач із отриманої ним від відповідача на день подання позову плати за надані в січні квітні 2022 року послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління в сумі 43770499,00 грн. зарахував у погашення заборгованості за ці послуги минулих (до травня 2021 року) періодів і лише 9303905,48 грн. - в погашення заборгованості за послуги, надані в травні 2021 року.

Відповідач не спростував наявності у нього заборгованості перед позивачем в сумі 43770499,00 грн. за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, надані до травня 2021 року.

Зарахування позивачем 43770499,00 грн., сплачених відповідачем за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, надані в 2022 року, в рахунок погашення заборгованості за такі послуги минулих періодів (до травня 2021 року) відповідає умовам п. 2.8 Договору, тобто є правомірним.

Отже, неоплачена сума заборгованості відповідача перед позивачем за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, надані у період з травня 2021 року по серпень 2022 року становить 246736869,04 грн. (256040774,52 грн. - 9303905,48 грн.).

За порушення встановленого п. 2.5 Договору строку оплати послуг, наданих в період з травня 2021 року по березень 2022 року позивач станом на 25.04.2022 нарахував відповідачу до сплати:

56952,06 грн. передбаченої п. 6.1 Договору пені;

4696622,89 грн. передбаченого п. 6.10 Договору штрафу;

15219710,72 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат;

1526891,14 грн. передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних.

Згідно з п. 6.10 Договору підставою для застосування до відповідача штрафу в розмірі 3% від вартості послуги розрахункового періоду є необґрунтована відмова відповідача від виконання своїх зобов`язань.

На переконання суду саме по собі невиконання (неналежне виконання) боржником зобов`язань ще не означає про відмову боржника від його виконання.

Відмова від виконання зобов`язання являє собою пряме волевиявлення боржника, що виражається у письмовій формі або у діях, спрямованих на уникнення від подальшого виконання зобов`язання.

У справі, що розглядається, відповідач як боржник жодним чином ні в письмовій формі, в тому числі і у заявах по суті справи, ні своїми діями не виявляв своєї волі на відмову від виконання зобов`язань перед позивачем за Договором щодо оплати наданих послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Отже, підстави для застосування позивачем до відповідача передбаченого п. 6.10 штрафу відсутні.

Відповідно до п. 2.5 Договору початок перебігу строку оплати за фактичний обсяг послуги - 3 банківські дні починається з дати отримання відповідачем акта надання послуги.

Позивач початок перебігу встановленого п. 2.5 Договору строку оплати послуг (3 банківські дні) за кожний календарний місяць визначав з дати вручення поштового відправлення з відповідним актом надання послуг (актом корегування) відповідачу або з дати розміщення цих актів в Системі управління ринком, що відповідає вимогам Правил ринку та Договору.

Попри встановлений п. 6.1 Договору розмір пені 0,1% від суми боргу за кожний день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати, позивач для нарахування стягуваної суми пені застосував значно менший її розмір - 0,000274% від суми боргу за кожний день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати, що є правом позивача.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Договором не передбачений більший від встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України строк для нарахування штрафних санкцій.

Пеню за прострочення оплати послуг, наданих в травні, червні, липні та серпні 2021 року позивач нарахував за більший від встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України шестимісячного строку для нарахування штрафних санкцій, внаслідок чого завищив стягувану суму пені, на яку він має право, на 9611,26 грн.

У розрахунку стягуваної суми інфляційних втрат за послуги, надані в травні 2021 року, позивач не врахував часткове погашення відповідачем 08.04.2022 заборгованості в сумі 6096606,64 грн. (6314893,20 грн. 218286,56 грн.), внаслідок чого завищив стягувану суму інфляційних втрат, на яку він має право, на 35408,94 грн.

Решта розрахунку стягуваних сум пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідає умовам Договору, фактичним обставина його виконання/невиконання сторонами та вимогам чинного законодавства і арифметично є правильним.

Отже, із заявлених до стягнення сум пені, інфляційних втрат і трьох процентів річних обґрунтовано і законно нарахованими є 47340,80 грн. (56952,06 грн. - 9611,26 грн.) пені, 15184301,78 грн. (15219710,72 грн. 35408,94 грн.) інфляційних втрат і 1526891,14 грн. три проценти річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) визначає грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов таких висновків.

З Договору як з господарського договору у його сторін виникли господарські зобов`язання: у позивача з надання відповідачу послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, у відповідача з прийняття і оплати цих послуг.

Позивач протягом періоду з травня 2021 року по серпень 2022 року належним чином виконував свої зобов`язання за Договором.

Відповідач свої зобов`язання за Договором щодо оплати прийнятих ним за вказаний період послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління в установлений Договором строк належним чином не виконав, припустившись прострочення в оплаті і невиконання зобов`язань взагалі, чим порушив права позивача на своєчасне одержання в повному обсязі плати за надані послуги.

При цьому відповідач не доказав, що вжив усіх залежних від нього заходів для недопущення порушення зобов`язання за Договором, а відсутність у відповідача необхідних для виконання зобов`язань коштів не звільняє його від відповідальності за їх невиконання (неналежне виконання).

Отож позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати присудження до виконання відповідачем обов`язку в натурі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 246736869,04 грн., а також стягнення передбаченої п. 6.1 Договору пені в сумі 47340,80 грн. та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат в сумі 15184301,78 грн. і трьох процентів річних в сумі 1526891,14 грн.

Відповідно до ст. 19 Господарського процесуального кодексу України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Право на судовий захист не позбавляє суб`єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Якраз це й передбачено п. 1.1 Договору. Проте досудове врегулювання спорів може мати місце за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності в договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Разом з тим, слід зазначити, що спосіб захисту свого порушеного права шляхом досудового врегулювання спору не є обов`язковим до правовідносин, що складаються між сторонами, оскільки право особи на звернення до суду передбачено ст. 55 Конституції України, ст. 15, ст. 16 Цивільного кодексу України та Господарським процесуальним кодексом України.

Даної позиції дотримується Конституційний Суд України, який в своєму рішенні від 09.07.2002 № 15-рп/2002 дав роз`яснення застосування способу захисту свого порушеного права шляхом досудового вирішення спору. Так, зокрема Конституційний Суд України зазначив, що:

можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту, утому числі досудового врегулювання спору;

обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист;

обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Отож позивач мав право звертатися до господарського суду з позовом до відповідача без досудового врегулювання спору.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України означає, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них. Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2018 у справі №467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі №367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі №752/15421/17.

Тобто, обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але Господарський кодекс України вказує на неспівмірність розміру пені з розміром збитків кредитора як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як Цивільний кодекс України виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказано, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі. Тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільним кодексом України.

Отож, при вирішенні питання про зменшення штрафної санкції суд бере до уваги співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру штрафної санкції. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №920/1013/18, від 26.03.2020 у справі №904/2847/19).

Поняття "значно" та "надмірно", які використовуються ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей спрямовані на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Стягнення збитків є окремою грошовою вимогою і може не заявлятися кредитором, оскільки це вимагає доведення їх складу та розміру з боку кредитора, тоді як для стягнення штрафних санкцій кредитору потрібно довести лише факт прострочення, а заперечення вини покладається на боржника (постанова Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №910/8698/19).

Якщо кредитором заявлено також вимогу про стягнення збитків у значенні статей 224, 225 Господарського кодексу України, і доведено їх розмір, то така сума теж повинна братися судом до уваги при вирішення питання про зменшення розміру пені.

У справі, що розглядається, позивач вимогу про стягнення збитків не заявляв. Розмір фактично застосованої позивачем до відповідача пені 0,000274% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а за рік - 0,1% (365 днів х 0,01%) є незначним. В грошовому виразі сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача, 47340,80 грн. по відношенню до стягуваної суми боргу 246736869,04 грн. становить лише 0,019%, тобто є також незначно.

Врахувавши, незначний розмір стягуваної пені, ступінь невиконання зобов`язань відповідачем, необхідність забезпечення балансу інтересів сторін, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваної пені.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 246736869,04 грн. основного боргу, а також стягнення передбаченої п. 6.1 Договору пені в сумі 47340,80 грн. та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат в сумі 15184301,78 грн. і трьох процентів річних в сумі1526891,14 грн.

За подання позову позивач за платіжними дорученнями від 30.09.2022 №81 сплатив судовий збір в сумі 868350,00 грн., із якої відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог 852980,21 грн. слід покласти на відповідача, а решту 15369,79 грн. на позивача.

Про інші судові витрати сторони не заявили.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Судовий збір за подання позову в сумі 852980,21 грн. покласти на відповідача і в сумі 15369,79 грн. на позивача.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (вул. Гоголя, 285, м. Черкаси, 18000, ) на користь приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032, ) 246 736 869,04 грн. (двісті сорок шість мільйонів сімсот тридцять шість тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 04 копійки) основного боргу, 47 340,80 грн. (сорок сім тисяч триста сорок гривень 80 копійок) пені, 15 184 301,78 грн. (п`ятнадцять мільйонів сто вісімдесят чотири тисячі триста одна гривня 78 копійок) інфляційних втрат, 1 526 891,14 грн. (один мільйон п`ятсот двадцять шість тисяч вісімсот дев`яносто одна гривня 14 копійок) три проценти річних та 852 980,21 грн. (вісімсот п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень 21 копійка) судового збору.

В решті позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 30 січня 2023 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко