ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Справа № 906/531/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Дужич С.П. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

позивача - адвокат Онопрієнко О.П.

відповідача - адвокат Проценко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" на рішення Господарського суду Житомирської області від 21.11.2022 у справі №906/531/22 (повний текст складений 24.11.2022, суддя Лозинська І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент"

про стягнення 4 135 907,09 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.11.2022 у справі №906/531/22 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" 3 009 201,60 грн основного боргу; 360 513,86 грн інфляційних втрат; 45 982,52 грн 3% річних; 44 538,38 грн пені; 27 212,02 грн штрафу; 61 998,02 грн судового збору.

Відмовлено в задоволенні вимоги щодо стягнення 2 921,03 грн 3% річних.

Відмовлено в задоволенні вимоги щодо стягнення 400 845,44 грн пені.

Відмовлено в задоволенні вимоги щодо стягнення 244 908,14 грн штрафу.

Вказане рішення мотивоване тим, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3009201,60 грн підтверджується актом здачі - приймання робіт (наданих послуг) №543 від 31.07.2021 (а. с. 31) та підписаними сторонами такими актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в з травня 2021 по 31.01.2022. Також суд дійшов висновку про наявність виняткових обставин для зменшення розміру пені та штрафу до розміру 44 538,38 грн та до 27 212,02 грн відповідно, скориставшись правом, наданим нормою ч. 3 ст. 551 ЦК України. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що обґрунтованим є нарахування 45982,52 грн 3% річних та 360513,86 інфляційних втрат.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Житомирської області від 21.11.2022 у справі №906/531/22 в частині стягнення з відповідача 3 009 201,60 грн основного боргу; 360 513,86 грн інфляційних втрат; 45 982,52 грн 3% річних; 44 538,38 грн пені; 27 212,02 грн штрафу; 61 998,02 грн судового збору скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до вимог пункту 6.5. Договору позивач мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору (виконання робіт) у разі ненадходження коштів за виконані роботи та розірвати Договір, а не продовжувати нараховувати вимушений простій протягом десяти місяців за відсутності оплати. Скаржник звертає увагу суду на те, що загальними зборами учасників відповідача рішення про надання згоди на укладення Договору підряду від 07.03.2019 №08/19 не приймалося, крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про схвалення вказаного договору. Дія та безпосередній вплив військового нападу на Україну та воєнний стан є непереборною силою, що унеможливлює виконання будь-яких зобов`язань відповідача за укладеним договором до скасування у встановленому законом порядку правового режиму воєнного стану на території України.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" на рішення Господарського суду Житомирської області від 21.11.2022 у справі №906/531/22 залишено без руху. Встановлений скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Північно-західному апеляційному господарському суду протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху доказів сплати судового збору у розмірі 92 997,03 грн.

06.01.2023 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжне доручення №417 від 28.12.2022 про сплату судового збору у розмірі 92 997,03 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.01.2023 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" на рішення Господарського суду Житомирської області від 21.11.2022 у справі №906/531/22. Розгляд апеляційної скарги призначений на "31" січня 2023 р. об 10:30 год.

12.01.2023 на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

30.01.2023 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із укладенням 30.01.2023 між Адвокатським об`єднанням "Агард" та ТОВ "Домобудівельна компанія "Фундамент" укладення Договір про надання правової допомоги №30/01-23, тому для надання можливості ознайомлення з апеляційною скаргою та з матеріалами справи, належної підготовки до судового засідання представник відповідача звертається із клопотанням про відкладення даної справи.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки в судовому засіданні присутній представник відповідача, повноваження якого підтверджуються ордером, який знаходиться в матеріалах справи. Підтверджень відкликання представника від представництва відповідача у даній справі матеріали справи не містять.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній.

В судовому засіданні представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне зазначити наступне.

За ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 902 виконавець повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, 07.03.2019 між ТОВ "Домобудівельна компанія "Фундамент" (замовник/ відповідач) та ТОВ УБМ-Груп (виконавець/позивач) укладено договір №08/19 (а. с. 14 - 19) (далі - договір), предметом якого є надання виконавцем послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт (далі - послуги) на будівельному об`єкті "Будівництво комплексу житлових будинків на вул. Харченка, 55 в Дарницькому районі м. Києва" І черга будівництва. Житловий будинок №2" (далі - будівельний об`єкт) (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору, виконавець надає послуги на будівельному об`єкті баштовим(и) краном(ами), модифікації КБ-674 (далі - БК) в кількості, визначеній в проекті виконання робіт (далі - ПВР), а замовник організовує надання послуг БК на будівельному об`єкті та проводить своєчасну оплату наданих виконавцем послуг.

Згідно з п. 4.1 договору загальна вартість послуг складається з сумарної вартості наданих послуг, зазначених в актах приймання-передачі виконання робіт (наданих послуг).

Ціни на послуги виконавця наведені у п. 4.2 договору.

Порядок розрахунків визначено розділом 5 договору.

Як передбачено п. 5.2 договору, замовник підписує довідки та акти протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання та повертає їх замовнику. При наявності зауважень, замовник в триденний термін повертає виконавцю довідки і акти, разом з письмовими зауваженнями для виправлення. Виконавець корегує довідки та акти або обґрунтовує перед замовником свій варіант оформлення протягом 3 (трьох) днів. Довідки та акти на монтаж/демонтаж БК, підкранових колій, підрощування БК надаються завізованими уповноваженим представником замовника.

У випадку, якщо замовник не повернув виконавцю довідки та акти в триденний термін, не надав жодних письмових зауважень щодо отриманих довідок та актів, роботи вважаються такими, що виконані належним чином та прийняті замовником без зауважень у зв`язку з чим підлягають оплаті згідно з умовами договору (п.5.2.1 договору).

За п. 5.3 договору замовник щомісячно в термін до 10 числа, проводить оплату наданих послуг за попередній місяць. Оплата наданих послуг проводиться на підставі довідок або актів. При несплаті послуг до 10 числа виконавець має право в односторонньому порядку, без попередження замовника, зупинити роботу БК до повного розрахунку за надані послуги.

Згідно з п. 6.3 та 6.3.1 договору, у разі порушення замовником строків оплати за договором, виконавець має право нарахувати замовнику пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. Пеня нараховується від суми заборгованості за кожний розпочатий день (добу) прострочення, нараховується протягом всього строку (періоду) прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його повного та належного виконання, при цьому грошові кошти, які надходять від замовника на рахунок виконавця за цим договором, за ініціативою виконавця можуть спрямовуватися в такому порядку: спочатку на сплату пені (в разі наявності заборгованості), а решта коштів спрямовується в рахунок погашення грошового зобов`язання замовника перед виконавцем. Такий порядок спрямування грошових коштів застосовується незалежно від того, яке призначення платежу зазначено в платіжних документах замовника.

Відповідно до п. 7.1-7.2 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 договору, і діє протягом одного року з дати його укладання, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за даним договором. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення терміну дії цього договору, жодна сторона письмово не заявила про свій намір припинити дію договору, в такому випадку договір, автоматично продовжується на наступний календарний рік на тих самих умовах, з послідуючою автоматичною пролонгацією.

На виконання умов договору, позивач з травня 2021 року по 31.01.2022 надав відповідачу послуги на загальну суму 3021441,60 грн, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) №543 від 31.07.2021 /а. с. 31,т.1/ та підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вказаний період /а. с. 27 - 30; 32 45, т. 1/.

Крім того, в лютому 2022 року позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 288000,00 грн відповідно до актів №204 на суму 144000,00 грн та №205 на суму 144000,00 грн /а. с. 46, 47, т.1/.

Усього позивачем надано відповідачу послуг за вказаний період на загальну суму 3309441,60 грн.

10.02.2022 відповідач сплатив позивачу 300240,00 грн за роботу крану в січні 2022 згідно з платіжним дорученням №702 /а. с. 49, т. 1/.

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення основної заборгованості у сумі 3009201,60 грн у зв`язку із невиконанням замовником свого обов`язку щодо оплати отриманих послуг.

Судом встановлено, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3009201,60 грн підтверджується актом здачі - приймання робіт (наданих послуг) №543 від 31.07.2021 /а. с. 31, ч. 1/ та підписаними сторонами такими актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в з травня 2021 по 31.01.2022 /а. с. 27 - 30; 32 4 т.1/:

- №405 - за травень 2021 - на загальну суму 87000,00 грн;

- №406 - за травень 2021 - на загальну суму 87000,00 грн;

- №474 - за червень 2021 - на загальну суму 87000,00 грн;

- №475 - за червень 2021 - на загальну суму 87000,00 грн;

- №612 - за липень 2021 - на загальну суму 87000,00 грн;

- №613 - за липень 2021 - на загальну суму 87000,00 грн;

- №663 - за серпень 2021 - на загальну суму 173316,00 грн;

- №664 - за серпень 2021 - на загальну суму 173316,00 грн;

- №752 - за вересень 2021 - на загальну суму 173316,00 грн;

- №753 - за вересень 2021 - на загальну суму 173316,00 грн;

- №859 - за жовтень 2021 - на загальну суму 173316,00 грн;

- №860 - за жовтень 2021 - на загальну суму 173316,00 грн;

- №974 - за листопад 2021 - на загальну суму 173316,00 грн;

- №975 - за листопад 2021 - на загальну суму 173316,00 грн;

- №1081 - за грудень 2021 - на загальну суму 173316,00 грн;

- №1082 - за грудень 2021 - на загальну суму 173316,00 грн;

- №55 - за січень 2022 - на загальну суму 200160,00 грн;

- №56 - за січень 2022 - на загальну суму 200160,00 грн.

Також матеріали справи містять акти №204 на суму 144000,00 грн та №205 на суму 144000,00 грн, згідно яких позивач надав відповідачу в лютому 2022 року послуг на загальну суму 288 000,00 грн /а. с. 45, 46, т.1/.

Судом також врахована сплата відповідачем позивачу 300240,00 грн за роботу крану в січні 2022 згідно з платіжним дорученням №702 /а. с. 49, т.1/.

Інших доказів сплати заборгованості відповідачем позивачу суду не надано.

Враховуючи наведене, позивачем доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 3009201,60 грн, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. А тому позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 3009201,60 грн основного боргу підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 15.09.2022) 445167,92 грн пені, 272120,16 грн штрафу, 48903,55 грн 3% річних, 360513,86 грн інфляційних втрат та судового збору.

Згідно п. 6.3-6.3.1 договору у разі порушення замовником строків оплати за договором, виконавець має право нарахувати замовнику пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. Пеня нараховується від суми боргу за кожний розпочатий день (добу) прострочення, протягом всього строку прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його повного та належного виконання; при цьому грошові кошти, які надходять від замовника на рахунок виконавця за договором, за ініціативою виконавця можуть спрямовуватися в такому порядку: спочатку на сплату пені (в разі наявності боргу); решта коштів спрямовується в рахунок погашення грошового зобов`язання замовника перед виконавцем. Такий порядок спрямування коштів застосовується незалежно від того, яке призначення платежу зазначено в платіжних документах замовника.

Відповідно до п. 6.4 договору при стягненні із замовника боргу в судовому порядку, виконавець має право додатково до суми боргу та пені нарахувати штраф в розмірі 10% від суми заборгованості, яка існувала у замовника перед виконавцем на дату подання позовної заяви до суду.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України.

Судом першої інстанції враховано, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України.

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, за розрахунком суду апеляційної інстанції, здійсненим за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій LIGA 360 (https://ips.ligazakon.net/calculator/ff?utm_source), до стягнення з відповідача підлягає 445383,82 грн пені та 300920,16 грн штрафу. Водночас, позивачем заявлено вимогу про стягнення 272120,16 грн штрафу.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 ЦК України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.

Така неустойка стягується не понад дійсні збитки, а лише понад збитки у доведеному розмірі, які, як правило, є меншими за дійсні збитки. Для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві.

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

У постанові Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 908/1453/14, про неврахування висновків у якій зазначає скаржник, колегія суддів дійшла таких висновків: "Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм випливає, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Таким чином, при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін, що і було здійснено судами в даній справі".

Судом першої інстанції враховано наступне:

- відповідачем до клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів від 20.10.2022 додано копія наказу №11 від 24.02.2022 про зупинення господарської діяльності підприємства у зв`язку із військовою агресією проти України /а. с. 193, т. 1/;

- до відзиву від 05.09.2022 додано копії наказу №140/с від 21.03.2022 про призупинення дії трудового договору із працівника із додатком до наказу із зазначеним списком працівників, а також копії довідок "Асвіо Банк" від 05.09.2022 за вих. №1637 та Акціонерного комерційного банку "Індустріалбанк" від 05.09.2022 про відсутність коштів на поточних рахунках відповідача /а. с. 103-116, т. 1/.

- позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків порушенням зобов`язання відповідачем.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що наявні виняткові обставини для зменшення розміру пені та штрафу згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, пені до розміру 44 538,38, а штрафу до розміру 27 212,02 грн, тобто зменшення штрафних санкцій на 90% від заявленої суми пері і штрафу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, за розрахунком суду апеляційної інстанції, здійсненим за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій LIGA 360 (https://ips.ligazakon.net/calculator/ff?utm_source), до стягнення з відповідача підлягає 45982,52 грн 3% річних. У стягненні 3% річних у сумі 2921,03 грн необхідно відмовити.

Судом враховано, що розрахунок позивача щодо 3 % річних є помилковим, оскільки ним період нарахування 3% річних визначений до 31.07.2022, в той час як позовна заява складена 20.07.2022. Зважаючи на строк позовної давності, який переривається у разі пред`явлення позову до боржника, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, кінцевий період нарахування 3% річних - 20.07.2022 включно.

За розрахунком суду апеляційної інстанції, здійсненим за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій LIGA 360 (https://ips.ligazakon.net/calculator/ff?utm_source), до стягнення з відповідача підлягає 360513,86 грн в межах заявлених ним позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3009201,60 грн основного боргу, 44538,38 грн пені, 27212,02 грн штрафу, 45982,52 грн 3% річних, 360513,86 інфляційних втрат є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи. У задоволенні позовних вимог про стягнення 2921,03 грн 3% річних, 400845,44 грн пені та 244908,14 грн штрафу слід відмовити.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на п. 6.5 Договору підряду від 07.03.2019, оскільки згідно умов цього пункту, зупинення надання послуг на будівельному об`єкті або розірвання Договору, є правом виконавця, а не його обов`язком.

Також судом критично оцінюються твердження скаржника, що загальним зборами товариства не приймалося рішення про надання згоди на укладення Договору підряду від 07.03.2019, що підставою для визнання такого договору недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Предметом спору у даній справі є стягнення основної заборгованості, штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних, матеріали справи не містять доказів визнання недійсним Договору підряду від 07.03.2019 в судовому порядку. А тому всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Суд критично оцінює твердження відповідача про неможливість своєчасного виконання зобов`язань внаслідок настання форс-мажорних обставин - широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

В постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17 зроблено висновок про те, що:

- статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати;

- форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що такі обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання;

- доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Однак, матеріали справи не містять відповідного сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які мали місце для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Суд також не приймає до уваги твердження щодо форс-мажорної обставини - широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України з огляду на те, що позивачем заявлено стягнення заборгованості, яка виникла до початку агресії Російської Федерації проти України, а саме з травня 2021 року до 20.02.2022.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" на рішення Господарського суду Житомирської області від 21.11.2022 у справі №906/531/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 21.11.2022 у справі №906/531/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №906/531/22 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "02" лютого 2023 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Павлюк І.Ю.