ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2023 р. Справа№ 910/8584/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Шевченко Н.А.,

за участю представників учасників апеляційного провадження згідно з протоколом судового засідання від 31.01.2023:

від позивача: Дєлов В.В.;

від відповідача: Корсун Ю.Ю.

від третьої особи 1: не з`явились;

від третьої особи 2: не з`явились;

за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 (повний текст складено 14.06.2022)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Голден Кіз"

про ухвалення додаткового рішення

у справі № 910/8584/21 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Голден Кіз"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго",

2. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 2 123 909, 87 грн.

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

22.11.2021 засобами електронного зв`язку (з ЕЦП) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Голден Кіз" (надалі - позивач) до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/8584/21 про стягнення з відповідача 26 127,63 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2. Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 заяву ТОВ «Солар Голден Кіз» про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено частково. Стягнуто з ДП «Гарантований покупець» (надалі - відповідач, апелянт) на користь ТОВ «Солар Голден Кіз» витрати на оплату правової допомоги в розмірі 13 063, 80 грн. В решті вимог відмовлено.

У вказаному рішенні суд першої інстанції з посиланням на постанову Верховного Суду у справі № 922/2869/19 дійшов висновку, що з наданих позивачем документів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката вбачається, що заявлений розмір таких витрат є непропорційним до предмету спору, є надто завищеним з урахуванням складності та категорії спору. Враховуючи ціну позову, категорію спору, з урахуванням принципів розумності та справедливості, співвідношення наданих адвокатом послуг, суд зменшив розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 13 060,80 грн, що є співмірним із категорією спору, ціною позову та кількістю наданих адвокатом послуг.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, ДП "Гарантований покупець" 04.07.2022 (згідно з відтиском штемпеля суду апеляційної інстанції) звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог ТОВ "Солар Голден Кіз" про покладення на ДП "Гарантований покупець" витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 08.07.2022 було, зокрема, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, встановлено учасникам справи (крім скаржника) строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, призначено до розгляду апеляційну скаргу у судовому засіданні 06.09.2022.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 22.11.2022 апеляційне провадження зупинялося у справі за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/1964/21.

Ухвалою суду від 21.12.2022 провадження у справі було поновлено, розгляд апеляційної скарги призначено на 31.01.2023.

В судове засідання з`явились представники обох сторін. Треті особи в судове засідання 31.01.2023 не з`явились, заяв про неможливість розгляду без їх участі до суду не надходило.

Представник відповідача в судовому засіданні 31.01.2023 підтримував апеляційну скаргу. Також в судовому засіданні в усному порядку заявив клопотання обмежити розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу до 1 гривні, якщо суд вважає, що її потрібно стягувати.

Представник позивача в судовому засіданні 31.01.2023 просив залишити апеляційну скаргу на додаткове рішення у даній справі без задоволення.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

У поданій апеляційній скарзі позивач зазначив, що позивачем порушено ст. 124 ГПК України в частині попереднього розрахунки суми судових витрат.

Так, ДП «Гарантований покупець» наголошує що Адвокатське бюро «Касьян та партнери» є представником ТОВ «Солар Голден Кіз» в ряді позовів до ДП "Гарантований покупець" про стягнення неустойки за договором № 193/01/20 від 10.02.2020, а саме у справах: №910/18484/20, №910/7258/21, №910/10305/21, No910/11917/21. З вказаного вбачається, що адвокати Адвокатського бюро «Касьян і партнери» вже були ознайомлені як з характером спірних правовідносин, так і з обставинами, що входять до предмета доказування у спорі про стягнення неустойки за договором № 193/01/20 від 10.02.2020, а тому, керуючись частиною четвертою статті 126 ГПК України, є підстави для про зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката, які підлягають стягненню з відповідача. Вказаного правового висновку, зокрема, дійшов Верховний Суд у справі №910/7256/20.

Окрім цього, згідно постанови ВС від 23.11.2020 № 638/7748/18, інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема, перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, заявником не дотримано вимог ст. 126 ГПК України що виключає можливість задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Також, за доводами апелянта, враховуючи предмет та підстави позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, скаржник зазначає, що кількість годин, витрачених для надання послуг, відображена позивачем, а також їх вартість є явно завищеними.

Спори про стягнення заборгованості, нарахування пені, трьох відсотків річних не є складними та не потребують значної кількості часу.

Апелянт просить суд врахувати, що ціна позову могла бути розрахована простим математичним шляхом або шляхом застосування онлайн-калькуляторів, які є у відкритому доступі та не потребують спеціальних знань для застосування.

Оскаржуване рішення не можна визнати законним і обґрунтованим, оскільки місцевим господарським судом допущено неповне зясування фактичних обставин, не досліджено докази, які мають значення для правильного вирішення питання розміру правової допомоги, що підлягає компенсації. За доводами скаржника, додаткове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином скаржник просив задовольнити апеляційну скаргу у даній справі та скасувати додаткове рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про відмову в задоволенні заяви.

4. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивач правом на подання відзиву не скористався.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

5. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч. 2 та 3 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 244 ГПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, на підтвердження понесених судових витрат позивачем долучено до позовної заяви:

- копію договору про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2020, укладеного між ТОВ «Солар Голден КіЗ» та Адвокатським бюро "Касьян та партнери";

- копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю № 1777;

- ордер серії АЕ № 1073235 від 27.05.2021, виданий АБ "Касьян та партнери" адвокату Касьян О.В. на представлення інтересів ТОВ «Солар Голден КіЗ» у Господарському суді міста Києва на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 11.11.2020;

Клопотанням від 02.09.2021 та 06.09.2021 долучено позивачем до матеріалів справи :

- детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом , та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі № 910/8584/21 від 01.09.2021;

- копію акту приймання - передачі послуг професійної правничої допомоги за договором про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2020;

- копію платіжного доручення № 818 від 01.09.2021 на суму 1078,92 грн;

- копію посадочного документу на Касьян Олександра на поїзд Дніпро - Київ виїзд 12.07.2021.

За умовами п. 3.1. укладеного між сторонами договору про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2020 визначено вартість послуг правової допомоги за цим договором (гонорар) - ведення справи у суді першої інстанції -20000 грн.

У детальному описі робіт (наданих послуг) та акті приймання - передачі послуг професійної правничої допомоги крім гонорару сторонами включено до послуг професійної правничої допомоги витрати бюро на оплату вартості квитків з м. Дніпро до Києва та у зворотньому напрямку, а також готелю на загальну суму 6127, 63 грн.

Відповідач скористався правом на надання заперечень. Так, 06.06.2022 від відповідача надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких вказує, що позивачем не надано обґрунтований звіт про розмір витрат на правничу допомогу, доказів будь - яких дій для встановлення адвокатами розміру вартості електроенергії матеріали справи не містять, позовні вимоги повністю базуються на первинних та бухгалтерських документах позивача, об`єм яких є незначним, витрати часу на складання позовної заяви, а також інших документів є явно завищеним. В разі якщо суд дійде висновку про необхідність задоволення заяви позивача, просить суд обмежити розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу до 1 грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.

Положеннями ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядку. Дія цього Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, передбаченому цим Законом.

Визначення договору про надання правової допомоги також міститься в ст. 1 вказаного Закону, відповідно до якої договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 632 Цивільного кодексу України врегульовано поняття ціни договору, зокрема, визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Щодо мотивів скаржника, що наданий заявником детальний опис не містить чіткого переліку наданих послуг, суд апеляційної інстанції зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 дійшла висновків, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. А тому доводи апелянта в цій частині не є підставою для задоволення апеляційної скарги.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

При цьому судом першої інстанції також вірно враховано заперечення відповідача проти стягнення частково понесених позивачем судових витрат. Відповідно, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обмеження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу до 13 063,80 грн. В цій частині суд апеляційної інстанції також зазначає, що стягнення витрат бюро на оплату вартості квитків з м. Дніпро до Києва та у зворотньому напрямку, а також готелю на загальну суму 6 127,63 грн, є необґрунтованим, оскільки адвокати позивача не були позбавлені права приймати участь у призначених судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Суд першої інстанції також правомірно взяв до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку щодо недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, та як наслідок завищення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас, безпідставними є доводи скаржника щодо покладення на відповідача надмірного тягаря, оскільки судом першої інстанції було застосовано критерій співмірності та зменшено розмір заявлених вимог, що відповідає розміру з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Тоді як обмеження розміру витрат на професійні правничу допомогу до 1 гривні не є співмірним зі складністю даної справи та часом витраченим адвокатом, а тому такі доводи сторони відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані. Так, сторона не подала жодних доказів в розумінні ст.ст. 76-80, 269 ГПК України на підтвердження можливої вартості адвокатських послуг у аналогічних справах у розмірі 1 гривні, або в іншому (меншому) розмірі.

Не приймає суд апеляційної інстанції доводи апелянта з посиланням на численну практику ЄСПЛ також з урахуванням наступного.

Стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами) передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. У разі, коли Суд визнає факт порушення прав заявника з боку держави-відповідача, така держава зобов`язана не тільки вжити заходів індивідуального характеру (наприклад, виплатити справедливу сатисфакцію чи здійснити перегляд справи у судовому порядку), але також у багатьох випадках вжити певних заходів загального характеру.

Водночас, відповідачем у даній справі є Державне підприємство, що унеможливлює застосування положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод з метою захисту прав держави в особі, в даному випадку, державного підприємства.

А тому наведені доводи апелянта не приймаються судом апеляційної інстанції як підстава для скасування додаткового рішення місцевого господарського суду. Так, останнє було прийнято з дотриманням вимог ст. 236 ГПК України.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість заяви про розподіл судових витрат у даній справі.

Таким чином, на підставі ст. 2, 236, 244, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а додаткового рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 2, 126, 129, 244, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі № 910/8584/21 - залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі № 910/8584/21 - залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.02.2023.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

С.А. Пашкіна