ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" лютого 2023 р. Cправа № 902/971/22

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Шовкалюка Андрія Олександровича б/н від 08.02.2023 року (вх. № 01-34/1245/23 від 08.02.2023) про скасування судового наказу у справі

за заявою : Товариства з обмеженою відповідальністю "БАР-КОМ" (вул. Юрія Іллєнка, 12, м. Київ, 04050)

до : Фізичної особи-підприємця Шовкалюка Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 29 553,01 грн, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору поставки товару

В С Т А Н О В И В :

04.10.2022 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БАР-КОМ" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шовкалюка Андрія Олександровича заборгованості в розмірі 29 553,01 грн, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору поставки товару № 3362 від 26.08.2022 року.

Заяву обґрунтовано невиконанням зі сторони боржника умов вказаного договору в частині оплати за поставлений товар.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2022 (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/971/22) вказану заяву розподілено судді Яремчуку Ю.О..

Відповідно ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

07.10.2022 судом видано наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шовкалюкф Андрія Олександровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БАР-КОМ" (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 12, код ЄДРПОУ - 36604173) 29 553,01 грн заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору поставки товару та про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шовкалюка Андрія Олександровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БАР-КОМ" (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 12, код ЄДРПОУ - 36604173) витрати по сплаті судового збору у розмірі 248,10 грн

Згідно зі ст. 156 ГПК України на адресу боржника, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було надіслано копію судового наказу разом з копією заяви стягувача про видачу судового наказу та доданими до неї документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Зважаючи на те, що боржник не скористався правом подачі заяви про скасування вказаного наказу, відповідно до ч. 1 ст. 159 ГПК України судовий наказ набрав законної сили 10.01.2023 та був направлений на адресу стягувача.

08.02.2023 до суду від Фізичної особи-підприємця Шовкалюка Андрія Олександровича надійшла заява б/н від 08.02.2023 (вх. № 01-34/1245/23 від 08.02.2023) про скасування судового наказу у справі № 902/971/22.

Водночас, в зв`язку з перебуванням судді Яремчука Ю.О. у відпустці, на підставі розпорядження керівника апарату суду № 01-28/11/2023 від 08.02.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл вказаної вище заяви, за результатами якого заяву б/н від 08.02.2023 про скасування судового наказу у справі № 902/971/22 передано на розгляд судді Тісецькому С.С..

Розглянувши заяву про скасування судового наказу у справі № 902/971/22, суд дійшов наступних висновків.

В обґрунтування поданої заяви, боржник не визнає заборгованість та зазначає, що первинні документи, копії яких надано суду оформлені неналежним чином, а саме відсутній особистий підпис Шовкалюка Андрія Олександровича та відбиток печатки ФОП Шовкалюка Андрія Олександровича, а підтверджуючі підписи присутні на документах належать невідомим особам, тому виданий судовий наказ підлягає скасуванню.

Також, у прохальній частині заяви останнім заявлено клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу боржник зазначає, що про існування зазначеного судового наказу боржник дізнався від державного виконавця.

Враховуючи викладене, останній просить суд поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасувати наказ від 07.10.2022 у справі № 902/971/22.

Згідно з частинами 1, 4 статті 156 ГПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 3 - 5 частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, 07.10.2022 судом видано наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шовкалюка Андрія Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БАР-КОМ" 29 553,01 грн заборгованості яка виникла внаслідок неналежного виконання договору поставки товару та витрат по сплаті судового збору у розмірі 248,10 грн.

На виконання вимог ст. 156 ГПК України боржнику було надіслано копію судового наказу разом з копією заяви стягувача про видачу судового наказу та доданими до неї документами на адресу Фізичної особи-підприємця Шовкалюка Андрія Олександровича, а саме : АДРЕСА_2 .

Суд зважає на те, що вказана вище адреса, зазначена боржником також у поданій заяві б/н від 08.02.2023 про скасування судового наказу у справі № 902/971/22.

При цьому, суд зазначає, що 15.11.2022, судовий наказ повернувся на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

З метою належного повідомлення боржника, судом повторно надіслано копію судового наказу разом з копією заяви стягувача про видачу судового наказу та доданими до неї документами.

29.12.2022 судовий наказ повернувся до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Статтею 42 ГПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Окрім того, листом Міністерства юстиції України від 06.08.2014 р. № 404-0-2-14/8.1 Щодо визначення терміну місцезнаходження юридичної особи повідомлено, що згідно зі статтею 17 Закону в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (далі ЄДР) щодо юридичної особи мають міститися відомості, зокрема, про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до частини першої вищезазначеної статті Закону відомості про юридичну особу включаються до ЄДР шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору. Форми реєстраційних карток, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 14 січня 2011 року № 3178/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 жовтня 2011 року за № 1207/19945, містять поля для зазначення відомостей про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до статті 1 Закону місцезнаходження юридичної особи адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Водночас статтею 93 Цивільного кодексу України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Слід враховувати, що норми чинного законодавства оперують поняттями місцезнаходження юридичної особи і не містять визначень щодо фактичної чи юридичної адреси юридичної особи. Законом України від 3 березня 2005 року № 2452 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесені зміни до статті 88 Цивільного кодексу України, частин другої та четвертої статті 57 Господарського кодексу України, які передбачають виключення відомостей про місцезнаходження юридичної особи із переліку відомостей, що мають обов`язково міститися в установчих документах юридичної особи. При цьому частиною першою статті 88 Цивільного кодексу України передбачено, що у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом. Вимоги до змісту статуту господарського товариства встановлені статтею 4 Закону України Про господарські товариства, відповідно до положень якої відомості про місцезнаходження товариства мають міститися в установчих документах. Водночас частиною третьою статті 8 Закону встановлено, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. Відповідно до частини першої статті 27 Закону однією з підстав для відмови у проведенні державної реєстрації, які застосовуються і при державній реєстрації змін до установчих документів, є, зокрема, невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону.

Ураховуючи вищевикладене, в разі відсутності в установчих документах товариства відомостей про його місцезнаходження державний реєстратор відмовляє у проведенні державної реєстрації юридичної особи (змін до установчих документів) на підставі невідповідності установчих документів вимогам частини третьої статті 8 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до ч. 3, ч. 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 910/15442/17.

За таких обставин факт неотримання боржником поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судовий наказ разом з копією заяви стягувача за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2020 у справі № 908/3468/13).

Враховуючи наведене, судом вжито достатній обсяг заходів для належного повідомлення боржника про наявність наказного провадження у справі № 902/971/22.

10.01.2023 судовий наказ набрав законної сили та був направлений на адресу стягувача.

Згідно ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Беручи до уваги доводи, наведені боржником у клопотанні про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу, суд дійшов висновку про необґрунтованість зазначеного клопотання та відмову у його задоволені.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається до суду у письмовій формі.

Згідно ч. 2 ст. 158 ГПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи, що боржником без поважних причин пропущено процесуальний строк для подання заяви про скасування судового наказу, а судом відмовлено у задоволенні клопотання про його поновлення, заява про скасування судового наказу підлягає поверненню боржнику.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 18, 42, 157, 158, 232, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Шовкалюка Андрія Олександровича викладеного в прохальній частині заяви б/н від 08.02.2023 (вх. № 01-34/1245/23 від 08.02.2023) про поновлення процесуального строку на подання заяви про скасування судового наказу Господарського суду Вінницької області від 07.10.2022 у справі №902/971/22.

2. Заяву б/н від 08.02.2023 (вх. № 01-34/1245/23 від 08.02.2023) про скасування судового наказу Господарського суду Вінницької області від 07.10.2022 у справі №902/971/22 повернути Фізичній особі-підприємцю Шовкалюку Андрію Олександровичу.

3. Копію заяви б/н від 08.02.2023 (вх. № канц. 01-34/1245/23 від 08.02.2023) Фізичної особи-підприємця Шовкалюка Андрія Олександровича долучити до примірника ухвали суду, який залишається в матеріалах справи.

4. Згідно з приписами ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

5. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвалу про повернення заяви позивачеві (заявнику) може бути оскаржено окремо від рішення суду до Північно-західного апеляційного господарського суду.

6. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Копію ухвали надіслати боржнику рекомендованим листом разом з матеріалами заяви про скасування судового наказу у справі № 902/971/22.

Ухвала підписана суддею 10.02.2023 року.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - ФОП Шовкалюку А.О. ( АДРЕСА_1 ).