ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" лютого 2023 р. м. Рівне Справа № 918/244/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Керівника Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Олександрійської сільської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун"

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Рівненська районна державна адміністрація

про розірвання договору оренди земельної ділянки та водного об`єкту, повернення земельної ділянки та водного об`єкту, знесення самовільно побудованих будівель.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від прокуратури: Гарбарук В.А. (в залі суду);

Від відповідача: Оспанов Р.О. (в залі суду)

Від відповідача: Басюк О.П.;

Від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Керівник Рівненської обласної прокуратури (далі - прокуратура) в інтересах держави в особі Олександрійської сільської ради (далі - позивач) звернувся до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" (далі - відповідач) за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Рівненська районна державна адміністрація (далі - третя особа) про розірвання договору оренди земельної ділянки та водного об`єкту, повернення земельної ділянки та водного об`єкту, знесення самовільно побудованих будівель.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що в ході проведеної перевірки Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області 06 липня 2020 року встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010, яка перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун", в зоні прибережної захисної смуги та зоні обмеження у використанні магістрального газопроводу орієнтовною площею 0,50 га, розташована "База сімейного відпочинку Saint-Tropez". Зокрема, розташований ресторан, альтанки для відпочинку, влаштовано благоустрій та пляж, які є об`єктами комерційної діяльності. Також встановлено, що в зоні обмеження у використанні магістрального газопроводу здійснено будівельні роботи по влаштуванню пляжу, на земельній ділянці проведено зняття верхнього шару ґрунту, що свідчить про наявність в діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 239-2 КК України.

Також, прокуратура зазначає, що 12 жовтня 2020 року, за участю спеціаліста Рівненського ЛВУМГ, при огляді земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0010 на території Заборольської сільської ради Рівненського району, що знаходиться в охоронній зоні газопроводу-відводу до ГРС Костопіль 1-го класу (км 14.059) зафіксовано порушення охоронної зони газопроводу. Зокрема, у 50-80 метровій зоні від газопроводу - відводу до ГРС Костопіль на км 14.059 розміщено відпочинково-туристичний комплекс "База сімейного відпочинку "Saint- Tropez". Вказаний комплекс включає ресторан-їдальню, дві вбиральні, альтанки, мангали, кам`яні доріжки, облаштований благоустрій та пляж.

Прокуратура стверджує, що відповідно до інформації Управління житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Рівненської районної державної адміністрації - містобудівні умови і обмеження для проектування об`єкта будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010 за адресою: с. Боячівка, вул. Лісова,1А, Рівненського району, Управлінням та попередніми структурними підрозділами не видавались. Відповідно до листа Управління ДАБІ у Рівненській області, інформація щодо видачі документів, які б надавили право на виконання будівельних робіт чи засвідчували прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єкту "Будівля їдальні та 54 альтанки по вул. Лісова, 1А, с. Боянівка, Рівненського району", де замовником є Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" також відсутня.

На думку прокуратури, оскільки відповідач не звертався до Рівненської обласної державної адміністрації з листами щодо надання дозволу на будівництво споруд, а тому споруди, зведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун", відповідно до приписів ст. 376 ЦК України є самочинно побудованими.

Окрім того, прокуратура звертає увагу суду на те, що в межах здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 4202018І010000069 проведено судово-економічну експертизу, якою встановлено, що внаслідок заволодіння поверхневим шаром земель водної о фонду, а саме зняттям ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу за адресою: територія Заборольської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0010 на площі 0,6315 га заподіяно збитки в розмірі 46 014 грн. 25 коп.

Також, згідно з інформацією Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області (Рівненський рибоохоронний патруль) від 18 травня 2020 року, від 03 червня 2021 року звіти відповідача про здійснення господарської діяльності (зариблення, вилову риби тощо) протягом 2018-2021 років не подавало.

На думку прокуратури, вказані вище обставини свідчать про те, що в порушення вимог чинного законодавства та умов договору оренди Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарпун" проведено самочинне будівництво їдальня літ. "Г-1", 54 альтанок, зняття ґрунту без спеціального дозволу та в межах прибережно - захисної смуги водного об`єкту.

Окрім того, прокурор вказує на порушення відповідачем використання водного об`єкту, передбачених п. 3.2.12 договору, а саме проведення будівництва в прибережно - захисній смузі та зняття ґрунту в межах прибережно - захисної смуги без спеціального дозволу та з врахуванням факту розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0010, на якій розміщений водний об`єкт, договір оренди водного об`єкту, укладений 02 листопада 2012 року між Рівненською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" підлягає розірванню, а водний об`єкт поверненню на підставі акту прийняття - передачі.

Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, прокурор просить суд: 1. розірвати договір оренди земельної ділянки від 19 вересня 2012 року укладений між Рівненською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун", зареєстрований № 1996 (зареєстрований в державному реєстрі земель 28 вересня 2012 року № 02270), загальною площею 89,3234 га, кадастровий номер :01:003:0010, розташована на території Заборольської сільської ради Рівненського району (Олександрійська об`єднана територіальна громада Рівненського району); 2. розірвати договір оренди водного об`єкта від 02 листопада 2012 року укладений між Рівненською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун", зареєстрований № 16; 3. зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарпун" повернути у комунальну власність Олександрійської сільської ради земельну ділянку загальною площею 89,3234 га, кадастровий номер :01:003:0010, розташовану на території Олександрійської сільської ради Рівненського району, яка передана на підставі договору № 1996 від 19 вересня 2012 року, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому одержано в оренду; 4. зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарпун" повернути у комунальну власність Олександрійської сільської ради водний об`єкт площею водного дзеркала 84,72 га, який розташований на території Олександрійської сільської ради Рівненського району за актом здачі - приймання; 5. зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарпун" за власний рахунок знести самовільно побудовані об`єкти нерухомого майна - "їдальня літ. Г-1" та 54 альтанки за адресою: вул. Лісова, 1А, с. Боянівка, Рівненського району Рівненської області.

В судовому засіданні 02 лютого 2023 року представник прокуратури позовні вимоги підтримав та просив суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач у свою чергу заперечує позовні вимоги та подав до суду відзив на позовну заяву та письмові пояснення, в яких останній не визнає позовних вимог з наступних обставин.

Щодо тверджень позивача про проведення самовільного будівництва, відповідач зазначає, що Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації видано довідку № 330 від 15 червня 2015 року, якою на думку останнього підтверджується, що господарська будівля площею 505,6 кв.м., склад 41,0 кв.м., їдальня 160,7 кв.м. та гідротехнічна споруда - дамба, що знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с, Олександрія, вул. 1 Травня, 71 були збудовані у 1981 році, проте право власності на них не зареєстроване (станом на 2015 рік). Як встановлено з постанови про закриття кримінального провадження № 0000046 від 29 січня 2016 року, 08. грудня 2006 року Товарною біржею "Наша" у м. Львів проведено аукціон з продажу майна ПСП "Забороль", а саме гідротехнічної споруди (дамба) за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Олександрія, вул. 1 Травня. Згідно протоколу про проведення відкритих торгів № 052 Н від 08 грудня 2006 року з переможцем аукціону - ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу дамби, до якого входили розміщені на ній приміщення: господарська будівля загальною площею 505,6 кв.м., склад загальною площею 41,0 кв.м., їдальня загальною площею 160,7 кв.м., що знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Олександрія, вул.1 Травня.

Відповідач пояснює, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2009 року за ОСОБА_1 визнано право власності на гідротехнічну споруду (дамбу) по вул. 1 Травня, 71, що є приналежною річчю до головної - будівлі насосної станції по вул. 1 Травня, 71 с. Олександрія.

Надалі відповідач зазначає, що 05 жовтня 2009 року на будівлю насосної станції з гідротехнічної спорудою (дамба) зареєстровано право власності за ОСОБА_1 , в подальшому вказане майно внесено до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун".

Відповідач стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарпун" набуло права власності на вищеописане майно (в т.ч. їдальню, яку позивач просить знести як таку, що самовільно побудована) ще у 2009 році.

В подальшому, зважаючи, що основним видом діяльності товариства є прісноводне рибальство, відповідачем укладено з Рівненською районною державною адміністрацією договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0010 площею 89,3234 га для рибогосподарських потреб, що знаходиться на території Заборольської сільської ради, договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 562480400:12:036:0075 площею 6,6480 га для рибогосподарських потреб, що знаходиться на території Олександрійської сільської ради та договір оренди водного об`єкта, що розташований на території Олександрійської та Заборольської сільських рад, земельна ділянка загальною площею 95,97 га, з яких під ставками 84,72 га.

Відповідач зазначає, що у відповідно до договору оренди водного об`єкта від 02 листопада 2012 року вказано, що на об`єкті оренди розміщено гідротехнічні споруди - земляна гребля покрита залізобетонними плитами та водоспускна споруда - шахтний водоскид, насосна станція. Приналежною річчю до насосної станції є гідротехнічна споруда (дамба), у складі якої значилась їдальня.

На думку відповідача, належними та допустимими доказами підтверджується наявність збудованого об`єкту нерухомого майна "їдальня літ.Г-1" площею 150,3 кв.м. (до проведення технічної інвентаризації загальна площа - 160,7 кв.м.) поблизу водного об`єкту ще з 1981 року.

Згодом, для забезпечення місць для рибальства, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарпун" зведено 54 малих архітектурних форми для рибальства (альтанки для рибальства) на орендованих товариством земельних ділянках.

Відповідач звертає увагу суду, що листом від 01 серпня 2019 року Відділ містобудування, архітектури та будівництва Рівненської районної державної адміністрації повідомлено та підтверджено, що дозвіл на встановлення малих архітектурних форм для рибальства (альтанок для рибальства) - не надається.

Тому, на думку відповідача твердження, що "їдальня літ. Г-1" та 54 альтанки є самовільно збудованими об`єктами нерухомого майна не підтверджуються дійсними обставинами справи.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" за власний рахунок знести самовільно побудовані об`єкти нерухомого майна - "їдальня літ.Г-1" та 54 альтанки за адресою: вул. Лісова, 1А, с. Боянівка, Рівненського району Рівненської області.

Щодо тверджень позивача про будівництво Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" в охоронній зоні газопроводу-відводу, відповідач зазначив наступне.

З метою встановлення точного розміщення газопроводу-відводу до ГРС Костопіль 1-го класу та охоронної зони навколо нього, що пролягає на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010, адвокатом Оспановим Р.О. направлено адвокатський запит на адресу Олександрійської сільської ради (власник земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0010) з проханням надати викопіювання з генерального плану Олександрійської сільської ради, на якому знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0010 із позначенням на даній земельній ділянці охоронної зони газопроводу-відводу до ГРС Костопіль 1-го класу (км 14.059, тиском Ру 5,5Мпа, діаметром Ду300мм).

У відповідь на вказаний адвокатський запит, Олександрійська сільська рада листом від 23 червня 2022 року № 468 надала викопіювання з генерального плану, на якому зазначено розміщення газопроводу на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010.

Відповідач зазначає, що досліджуючи вказане вище викопіювання вбачається, що газопровід високого тиску прокладений через землі сільськогосподарського призначення, огинає будівлі (територію) Рівненського геріатричного пансіонату та проходить паралельно берегу водного об`єкту, проте на значній відстані від нього, по землях рекреаційного та сільськогосподарського призначення. Порівнюючи такі актуальні дані із планом (схемою) земельної ділянки, що є додатком до спірного договору оренди земельної ділянки від 19 вересня 2012 року, вбачається, що розміщення газопроводу у плані (схемі) вказано не вірно, а отже, на думку відповідача така інформація не відповідає дійсності. Відповідач стверджує, що докази, надані позивачем на підтвердження вказаного порушення - самовільного будівництва в межах охоронної зони газопроводу не містять актуальних та достовірних даних щодо розміщення газопроводу на спірній земельній ділянці, а отже усі висновки, які базуються та таких доказах є хибними.

Окрім того, відповідач заперечує твердження позивача про зняття родючого шару ґрунту, та зазначає, що посилаючись на акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та акт обстеження земельної ділянки від 07 липня 2020 року, прокуратура стверджує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" проведено зняття верхнього шару ґрунту без спеціального дозволу.

Однак, відповідач звертає увагу суду на те, що з доданого до матеріалів справи акту обстеження земельної ділянки № 424-ДК/110/АО10/01/-20 від 06 липня 2020 року вбачається, що в ході проведення перевірки посадовою особою Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області встановлено наступні порушення - самовільне зайняття земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун", самовільне будівництво будівель в охоронних зонах, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму. Додатком до такого акту значиться план-схема земельних ділянок, однак до матеріалів справи такого додатку не було долучено.

За наслідком складення такого акту, посадовою особою Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення від 16 липня 2020 року № 424-ДК/0000209П/07/01/-20 на директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" - Ботвінчука А.М. Проте, у вказаних документах не зафіксовано обставин, що свідчать про зняття верхнього шару ґрунту саме із земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0010. . .

На думку відповідача, що позивач не надав жодних доказів, які б вказували на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" вчинено дії щодо зняття верхнього шару ґрунту на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010. Також, звертає увагу суду, долучені прокуратурою матеріали кримінального провадження № 0000069 та висновок експертизи по даному кримінальному провадженню не підтверджують вище вказаного факту зняття шару ґрунту.

Відповідач стверджує, що на виконання умов договору оренди водного об`єкта останній утримує в належному стані прибережну захисну смугу водного об`єкта та не використовує водний об`єкт не за цільовим призначенням, орендар дотримується та виконує усі умови договору оренди водного об`єкта.

Зважаючи на вказані обставини, що підстави для дострокового розірвання договору оренди та договору оренди водного об`єкта, на думку відповідача є недоведеними, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, а отже позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19 вересня 2012 року та розірвання договору оренди водного об`єкта від 02 листопада 2012 року не підлягають до задоволення.

Крім того, відповідач вважає за необхідність застосувати строки позовної давності у даній справі та зазначає наступне.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, та про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень ст. 12, 81 ЦПК України. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Аналіз ст. 256, 261 ЦК України дає підстави для висновку, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому, як у випадку пред`явлення позов у самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

У спірних правовідносинах суб`єктом прав є саме держава, а не її конкретний орган, тому зміна уповноваженого органу щодо розпорядження спірною земельною ділянкою І здійснення контролю за нею внаслідок внесення змін до чинного законодавства України не змінює порядку перебігу позовної давності.

Таким чином, визначаючи початок перебігу позовної давності у цьому спорі, слід враховувати, коли про порушене право довідалася або могла довідатися саме держава в особі уповноваженого органу.

Відповідач зазначає, що у 2015 році прокуратурою Рівненського району відкрито кримінальне провадження № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України - стосовно самовільного будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" об`єктів рекреаційного призначення на території земельних ділянок, що перебували в оренді. В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що об`єкти нерухомого майна збудовані у 1981 році та перебувають у власності відповідача, товариство здійснювало благоустрій на орендованих земельних ділянках та використовувала їх згідно призначення.

За наслідками досудового розслідування 29 січня 2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000046.

На думку відповідача, з вищезгаданої постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що і прокуратура Рівненського району і Рівненська обласна прокуратура здійснювали заходи щодо становлення обставин у даному кримінальному провадженні та до внесення відомостей про таке кримінальне провадження до ЄРДР. Також про наявність такого кримінального провадження було відомо і тогочасному власнику земельної ділянки - Рівненській районній державній адміністрації та Заборольській сільській раді (наразі входить до складу Олександрійської ОТГ).

З вищеописаного вбачається, що датою, коли позивач довідався про порушення його права є 27 серпня 2015 року.

Рівненська окружна прокуратура звернулась із даним позовом 11 травня 2022 року, тобто майже через 7 років після встановлення обставин щодо розміщення на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна, про що прокуратура довідалась (могла довідатись) у серпні 2015 року.

Тому, відповідач вважає, що прокурором пред`явлено позов з пропуском строку позовної давності.

Зважаючи на вказані вище обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні 02 лютого 2023 року представник відповідача позовні вимоги заперечив.

Суд зазначає, що позивач та третя сторона, не скористались свої процесуальним право на подання письмових пояснень.

Також, позивач та третя особа не забезпечили в судове засідання 02 лютого 2023 року явку уповноваженого представника, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Заяви та клопотання у справі.

02 червня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд здійснити розгляд справи призначений на 27 червня 2022 року без її участі.

27 червня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України, в якому останній позовні вимоги не визнає та просить суд застосувати строки позовної давності. Крім того, представником відповідача до канцелярії суду 27 червня 2022 року подано клопотання про зупинення провадження у справі та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

06 липня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від прокуратури в порядку ст. 166 ГПК України надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому останній спростовує доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та просить суд задоволити позовні вимоги.

Окрім того, 08 липня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від прокуратури надійшли письмові заперечення щодо клопотання про залишення позову без розгляду та клопотання про зупинення провадження у справі.

09 серпня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

09 серпня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

30 вересня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від прокуратури надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи роздруківки знімків над об`єктом "Сен-Тропе" від 30 квітня 2012 року, 04 вересня 2014 року, 03 червня 2015 року, 09 вересня 2017 року, 26 серпня 2019 року.

03 жовтня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд здійснювати розгляд судового засіданні призначеного на 03 жовтня 2022 року без участі його представника.

31 жовтня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Керівника Рівненської окружної прокуратури надійшли додаткові пояснення.

11 листопада 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення.

14 листопада 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд здійснювати розгляд судового засіданні призначеного на 14 листопада 2022 року без участі його представника.

14 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 листопада 2022 року у справі № 918/261/21.

23 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшла заява про розподіл судових витрат.

23 січня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від прокуратури надійшло клопотання, в якому остання просить суд долучити до матеріалів справи копію висновку експерта від 22 жовтня 2022 року № СЕ-19/118-21/5592-БТ.

Окрім того, суд зазначає, що не приймає до розгляду клопотання прокуратури про долучення до матеріалів справи доказів, а саме від 30 вересня 2022 року та 23 січня 2023 року зважаючи на наступні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 4 та ч. 5 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не4 залежали від неї.

Суд зазначає. що прокурором не зазначено жодних обставин, у зв`язку з якими він не надав вищезгадані докази, що додані до клопотання про долучення доказів, разом з позовною заявою у терміни, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Натомість, прокурор вказує, що не мав змоги подати вказані документи раніше, оскільки дізнався про їх існування лише після закриття підготовчого засідання у даній справі.

Вказана обставина, не свідчить про об`єктивну неможливість подання таких доказів до закриття підготовчого засідання, чи створення таких доказів після закриття підготовчого засідання у даній справі.

Отже, нормами ГПК прямо передбачено обов`язок позивача на подачу усіх наявних доказів на які останній посилається як на підставу своїх вимог та заперечень - разом із позовною заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 12 травня 2022 року відкрито провадження у справі.

Суд зазначає, що строк, протягом якого можуть бути реалізовані зазначені права позивача, а саме зміна предмету позову, встановлено шляхом вказівки на подію - до закінчення підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Зі змісту вказаних норм процесуального права вбачається, що строк на подачу доказів, обмежений настанням певної події - подача позову.

Згідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Матеріали справи № 918/244/22 містять заяви прокуратури про поновлення пропущеного процесуально строку, проте суд не визнає причини їх пропуску поважлними, оскуільки останній мав можливість зібрати докази до подання позову і в подальшому на їх підставі звертатись до суду, що передбачено у ст. 80, 164 ГПК України.

Статтею 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд зазначає, що заява позивача подана після передбаченого ГПК України строку, суд не приймає до розгляду подані прокуратурою клопотання про долучення доказів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/244/22 за позовом Керівника Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Олександрійської сільської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Рівненська районна державна адміністрація про розірвання договору оренди земельної ділянки та водного об`єкту, повернення земельної ділянки та водного об`єкту, знесення самовільно побудованих будівель, розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 30 травня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30 травня 2022 року відкладено підготовче засідання на 27 червня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27 червня 2022 року відкладено підготовче засідання на 18 липня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18 липня 2022 року відкладено підготовче засідання на 09 серпня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09 серпня 2022 року відкладено підготовче засідання на 08 вересня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08 вересня 2022 року, зокрема: в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" про залишення позовної заяви Керівника Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Олександрійської сільської ради відмовлено; в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" про зупинення провадження у справі № 918/244/22 відмовлено; закрито підготовче провадження по розгляду позовної заяви у справі № 918/244/22 за позовом Керівника Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Олександрійської сільської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Рівненська районна державна адміністрація про розірвання договору оренди земельної ділянки та водного об`єкту, повернення земельної ділянки та водного об`єкту, знесення самовільно побудованих будівель та призначено розгляд справи № 918/244/22 до судового розгляду по суті на 03 жовтня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03 жовтня 2022 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 18 жовтня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18 жовтня 2022 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 01 листопада 2022 року на 11 год. 00 хв.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01 листопада 2022 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 14 листопада 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 листопада 2022 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 06 грудня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06 грудня 2022 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 14 грудня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 грудня 2022 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 20 грудня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2022 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 10 січня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10 січня 2023 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 02 лютого 2023 року.

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення, висновок суду та джерела права й акти їх застосування.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Рівненською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" 19 вересня 2012 року укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 89,3234 га, кадастровий номер :01:003:0010 на території Олександрійської сільської ради Рівненського району, який зареєстрований в реєстрі № 1996 (далі - договір оренди земельної ділянки).

Пунктом 1 договору визначено, що Рівненська районна державна адміністрація (далі - орендодавець) надає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарпун" (далі - орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 89,3234 га для рибогосподарських потреб за рахунок земель запасу водного фонду, що знаходяться на території Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Відповідно до п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка площею 89,3234 гектара на підставі розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації від 26 липня 2012 року № 591. Кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0010. Експлікація земель: загальна площа - 89,3234 га, забудовані землі - 0,04; в тому числі: землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі - 0,04 га, з них: під гідротехнічними спорудами - 0,04 га; болота - 0,68 га; відкриті землі без рослинного покриву, або з незначним рослинним покривом - 7,0534 га; в тому числі: інші (схил, ями) - 7,0534 га; внутрішні води - 81,55 га, в тому числі: штучні водосховища - 81,55 га.

Згідно з п. 3 договору слідує, що на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна не розміщені.

На земельній ділянці відсутні інші об`єкті інфраструктури (п. 4 договору).

Договір укладено на 49 років (п. 8 Договору).

Пунктом 15 договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для рибогосподарських потреб.

Згідно з п. 16 договору - цільове призначення земельної ділянки: землі запасу водного фонду.

Пунктом 26 договору передбачено, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) площею 9,5374 га в охоронній зоні магістрального газопроводу.

Відповідно до п. 30 договору в обов`язки орендаря входить: здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво споруд; додержуватися екологічної безпеки, землекористування, державних стандартів, проектних рішень, правил забудови, інших чинних правил і норм щодо користування земельною ділянкою.

Пунктом 21 договору передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно з п. 35 договору, його договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Судом встановлено, що зазначена земельна ділянка передана орендарю відповідно до акту приймання - передачі від 28 вересня 2012 року.

Зважаючи на вказані обставини, судом встановлено факт набуття права користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" земельною ділянкою площею 89,3234 га для рибогосподарських потреб за рахунок земель запасу водного фонду, що знаходяться на території Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області (кадастровий номер :01:003:0010).

Також, 09 вересня 2012 року укладено договір оренди на суміжну із зазначеною ділянкою, земельну ділянку на території Олександріївської сільської ради площею 6,6480 га.

02 листопада 2012 року Рівненською районною державною адміністрацією (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" (далі - орендар) укладено договір оренди водного об`єкта, який зареєстровано 02 листопада 2012 року № 16. (далі - договір оренди водного об`єкта).

Договір оренди водного об`єкта від 02 листопада 2012 року укладено на підставі договору оренди землі від 19 вересня 2012 року на земельну ділянку загальною площею 89,3234 га та від 19 вересня 2012 року на земельну ділянку площею 6,6480 га.

Відповідно до пункту 1 договору, предметом договору є водний об`єкт (водосховище) на території Олександрійської і Заборольської сільських рад Рівненського району. Цільове призначення - для риборозведення. Загальна площа земель, що надаються в оренду є сумою обох указаних вище договорів оренди землі і складає - 95,97 га, в тому числі площа водного дзеркала: 84,72 га, площа захисної смуги - 11,25 га.

Згідно до п. 3.2.12 договору оренди водного об`єкта визначено, що одним з обов`язків орендаря є утримання в належному стані прибережної захисної смуги водного об`єкту, здійснювати заходи щодо забезпечення режиму її охорони у відповідності з вимогами Водного кодексу України. Протягом двох місяців з моменту реєстрації договору винести в натуру межі водоохоронної зони та прибережної смуги і встановити вказівні знаки.

Відповідно до п. 5.6 договору оренди водного об`єкта при поверненні об`єкта оренди складається акт здачі - приймання, який підписується представниками сторін.

Пунктом 8.2 договору оренди водного об`єкта визначено, що цей договір може бути достроково розірваний у разі невиконання обов`язків передбачених пунктом 3.2 договору.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний водний об`єкт переданий орендарю відповідно до акта приймання - передачі від 02 листопада 2012 року.

Вказане підтверджується, паспортом водного об`єкту, розташованого біля села Олександрія на території Олександрійської та Заборольської сільських рад Рівненського району, виготовленого на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" у 2010 році.

Зважаючи на вказані вище обставини, судом встановлено встановлено факт набуття права користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" вказаним водним об`єктом із встановленням чітких меж прибережної захисної смуги 50 м, згідно ст. 88 ВК України.

Проте, орендарем не дотримувались вимоги зазначених договорів.

Як вбачається із матеріалів справи на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010, яка перебуває в оренді відповідача, в зоні прибережної захисної смуги та зоні обмеження у використанні магістрального газопроводу орієнтовною площею 0,50 га, розташована "База сімейного відпочинку Saint-Tropez".

Зокрема, розташований ресторан, альтанки для відпочинку, влаштовано благоустрій та пляж, які є об`єктами комерційної діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Аналогічні приписи містить і ст. 93 З К України.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" ( в редакції чинної на момент укладення спірного договору) передбачено, що істотною умовою договору є, серед інших, умови використання та цільового призначення земельної ділянки, яка передається в оренду.

Згідно зі ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані, зокрема, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Стаття 24 Закону України "Про оренду землі" визначає, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 141 Земельного кодексу України визначає підстави припинення права користування земельною ділянкою, а саме: ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно з інформацією Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області (Рівненський рибоохоронний патруль) від 18 травня 2020 року, від 03 червня 2021 року звіти Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" про здійснення господарської діяльності (зариблення, вилову риби тощо) протягом 2018-2021 років не подавались.

Суд зауважує, що такі звіти відсутні у матеріалах справи також щодо 2012-2018 років.

Тобто, суду не надано доказів використання орендарем земельної ділянки та водного об`єкту за цільовим призначенням, а саме - для риборозведення - упродовж усього строку оренди з 2012 року та до пред`явлення позову у 2022 році.

Натомість, встановлено факт створення "Бази сімейного відпочинку Saint-Tropez", що підтверджується перевірками Держгеокадастру, Лінійно виробниче управління магістральних газопроводів, матеріалами закритого кримінального провадження, фототаблицями, а також структурою заповнення земельної ділянки - 54 альтанки, їдальня, мангали, кам`яні доріжки, пляж, знесення ґрунту, завезення піску.

Щодо зняття родючого шару ґрунту.

Відповідач стверджує, що в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06 липня 2020 року № 424-ДК/317/АІІ/09/-20 не вказано, що саме на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010 зафіксовано зняття верхнього шару ґрунту.

Вказані твердження відповідача суд оцінює критично, зважаючи на наступні обставини.

Статтею 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання приписи з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

В межах визначених повноважень Головним управлінням Дергеокадастру у Рівненській області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 424-ДК/317/АП/09/01/-20 від 06 липня 2020 року (з долученням додатку до акта перевірки схеми земельної ділянки) та акт обстеження земельної ділянки від № 424-ДК/110/АО/10/01/-20 від 06 липня 2020 року.

Окрім того, складено протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням земельного законодавства, який у подальшому закрито. Оскільки указане правопорушення передбачає кримінальну відповідальність, вказані матеріали скеровано до правоохоронних органів.

В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06 липня 2020 року № 424-ДК/317/АП/09/-20 встановлено, що відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України "Про державний контроль за використання та охороною земель", на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 20 липня 2020 року № 424-ДК, проведена позапланова перевірка з питання дотримання земельного законодавства на земельній ділянці площею 89,3234 га з кадастровим номером :01:003:0010, яка розташована на території Заборольської сільської ради Рівненського району (Олександрійська об`єднана територіальна громада Рівненського району Рівненської області).

Також вказана інформація міститься в акті обстеження земельної ділянки від 06 липня 2020 року № 424-ДК/110/АО/Ю/01/-20.

Підсумовується зазначена інформація в листі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 16 липня 2020 року № 10-17-0.4-947/90-20, а саме:

"06 липня 2020 року, в ході проведення перевірки встановлено, що відповідно до договору оренди землі від 19 вересня 2012 року (державна реєстрація від 28 вересня 2012 року № 02270) земельна ділянка площею 89,3234 га з кадастровим номером :01:003:0010 з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб на території Заборольської сільської ради Рівненського району (Олександрійська сільська об`єднана територіальна громада Рівненського району Рівненської області) перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун".

При аналізі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років ТзОВ "Гарпун" для рибогосподарських потреб за рахунок земель запасу водного фонду та висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 20 травня 2010 року № 03-07/478 встановлено наявність прибережно-захисної смуги 50 м, визначено обмеження у використанні земельної ділянки, а саме земельна ділянка має обмеження у використанні в охоронній зоні магістрального газопроводу. Згідно умов відведення земельної ділянки, виданих управлінням Держкомзему у Рівненському районі від 22 грудня 2010 року № 07-07-01/3868, визначену межу зони обмежень, кадастрового плану земельної ділянки зона обмеження магістрального газопроводу становить 9,5374 га.

Відповідно до погодження Рівненського ЛГУМ, яке наявне на кадастровому плані, на охоронній зоні магістрального газопроводу заборонено будь-яке будівництво від осі 150 м по обидві сторони.

В ході проведення перевірки, з виїздом на місце встановлено, на частині земельної ділянки орієнтовною площею 0,50 га, яка перебуває в оренді ТзОВ "Гарпун" є прибережно-захисною зоною та є зоною обмеження у використанні магістрального газопроводу розташована база сімейного відпочинку "Saint-Tropez" ("Сен Тропе"), зокрема розташований ресторан, альтанки для відпочинку, влаштовано благоустрій та пляж, які є об`єктами комерційної діяльності.

Також, в ході проведення встановлено, що на земельній ділянці орієнтовною площею 0,48 га здійснено будівельні роботи по влаштуванню пляжу, а саме проведені земляні роботи та влаштовано дерев`яні підпірні стінки за рахунок земель водного фонду та в межах зони обмеження у використанні магістрального газопроводу. Знятий ґрунтовий покрив відсутній.".

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 424-ДК/317/АП/09/01/-20 від 06 липня 2020 року та акт обстеження земельної ділянки від № 424-ДК/110/АО/10/01/-20 від 06 липня 2020 року, складені в межах повноважень органу Дергеокадастру, відповідають установленим до них вимогам та мають силу.

Засвідчені указаними документами обставини мають силу у правовідносинах які урегульовано приписами цивільного, адміністративного, кримінального та господарського законодавства, в кожному окремо незалежно від підтвердження та застосування в іншій сфері правовідносин.

Тобто, незалежно від того, що в даний час відсутній обвинувальний вирок щодо встановлених зазначеними актами обставин оскільки кримінальне провадження не завершено, вони не втрачають сили в господарських правовідносинах.

Посилання відповідача на те, що не доведено факт зняття ґрунту саме на орендованій земельній ділянці, підтверджується розміром площі зняття родючого ґрунту, а також указаними вище актами де зазначено, що порушення виявлено саме на орендованій відповідачем землі.

Окрім того суд критично оцінює твердження відповідача про те, що не відомо хто саме зняв шар родючого ґрунту, оскільки останній відповідає за цільове використання земельної ділянки, та відсутні його звернення до правоохоронних органів про вчинення правопорушення яке відповідач не заперечує.

Окрім того, прокурором до позовної заяви долучено висновок судово-економічної експертизи, якою встановлено, що внаслідок заволодіння поверхневим шаром земель водного фонду, а саме зняттям ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу за адресою: територія Заборольської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0010 на площі 0,6315 га заподіяно збитки в розмірі 46 014 грн. 25 коп.

Щодо наявності охоронної зони газопроводу - відводу до ГРС Костопіль 1- го класу (км.14059) на оспорюваній земельній ділянці.

Пунктом 26 Договору оренди землі від 19 вересня 2012 року №1 196 передбачено, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) площею 9,5374 га в охоронній зоні магістрального газопроводу.

Також у плані (схемі) земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0010 (є невід`ємною частиною договору) встановлена зона обмеження (охоронна зона магістрального газопроводу) площею 9,5374 га. Вказана схема підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" А.Ботвінчуком.

Окрім того, інформація про наявність зони обмеження (охоронна зона магістрального газопроводу) площею 9,5374 га міститься в проекті землеустрою в умовах відведення земельної ділянки, виданих управлінням Держкомзему у Рівненській області №04-07-01/3868 22 грудня 2010 року та висновку комісії з погодження документації від 20 травня 2010 року (проект землеустрою наявний у матеріалах справи).

Рівненське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів як підприємство магістральних трубопроводів та орган в сфері контролю чітко вказує, що газопровід - відвід до ГРС Костопіль 1-го класу (км 14.059, тиском Ру5,5МПа, діаметром Ду300мм розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010, та те що в охоронній зоні яка складає 100 м по обидві сторони газопроводу розміщено відпочинково- туристичний комплекс "База сімейного відпочинку "Saint-Tropez". Вказаний комплекс включає ресторан-їдальню, дві вбиральні, альтанки, мангали, кам`яні доріжки, облаштований благоустрій та пляж.

Також вказана інформація міститься в листі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 16 липня 2020 року № 10-17-0.4-947/90-20 та акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06 липня 2020 року № 424- ДК/317/АП/09/-20, де вказано, що "в ході проведення перевірки на земельній ділянці, орієнтовною площею 0,50 га, яка перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун" є прибережною захисною смугою та є зоною обмеження у використанні магістрального газопроводу." та акті обстеження земельної ділянки від 06 липня 2020 року № 424- ДК/110/АО/Ю/01/-20, виявлено порушення.

Суд зазначає, що вказаний договір оренди, акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства на час ухвалення рішення є дійсними, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Вказані обставини свідчать про неправомірне розміщення відповідачем бази відпочинку у межах проведення магістрального трубопроводу.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" встановлено, що до особливих обмежень, що діють у межах охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів, належить заборона:

- будувати житлові будинки, виробничі чи інші будівлі та споруди, громадські будівлі;

- розміщувати автозаправні та автогазозаправні станції і склади пально-мастильних матеріалів;

- будувати гаражі та автостоянки, дачні і садові будинки та господарські споруди;

- будувати автомобільні дороги та залізничні колії, що проходять паралельно до магістрального газопроводу, крім випадків спорудження відомчих технологічних доріг підприємств магістральних газопроводів;

- влаштовувати звалища, виливати розчини кислот, солей та лугів, а також інших речовин, що спричиняють корозію;

- розміщувати спортивні майданчики, стадіони, ринки, зупинки громадського транспорту, організовувати заходи, пов`язані з масовим скупченням людей;

- будувати огорожі для відокремлення земельних ділянок приватної власності, лісових ділянок, садів, виноградників тощо;

- зберігати сіно та солому, розбивати польові стани і табори для худоби, розміщувати пересувні та стаціонарні пасіки;

- висаджувати багаторічні насадження;

- облаштовувати цвинтарі, скотомогильники;

- переорювати (руйнувати) під`їзні шляхи та відомчі технологічні дороги до магістральних газопроводів;

- розводити вогонь і розміщувати відкриті або закриті джерела вогню.

Викладене свідчить про те, що відповідач усупереч вимогам закону в охоронюваній зоні магістрального газопроводу, зоркрема, організовував масове скупчення людей із розведенням вогню упродовж усього часу функкціонування бази.

Посилання відповідача на викопійювання з генерального плану села Боянівка Олександріївської сільської ради, суд оцінює критично, оскільки на ній не зазначені межі орендованої земельної ділянки, відтак, вона не спростовує висновок про те, що база відпочинку знаходиться в зоні обмеження магістрального газопроводу, а про проведення експертизи відповідач не клопотав.

За таких обставин, викопійювання з генерального плану села Боянівка Олександріївської сільської ради немає жодної доказової сили.

Щодо захисних смуг.

Частинами 3, 4 ст. 85 ВК України встановлено, що у тимчасове користування за погодженням з постійними користувачами земельні ділянки прибережних захисних смуг відведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам організаціям, об`єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково - дослідних робіт.

Відповідно до ст. 89 ВК України та ст. 61 ЗК України, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів. Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Режим господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 13 травня 1996 року № 502, якою затверджено Порядок користування землями водного фонду, що встановлює механізм користування землями водного фонду, виконання комплексу водоохоронних заходів і проведення експлуатаційних робіт для створення сприятливих умов утримання цих земель.

Відповідно до ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України, прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту. Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених Водним та Земельним кодексами України.

Суд здійснивши аналіз документації проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0010 Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун", встановив, що згідно висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 20 травня 2010 року вищевказана земельна ділянка має санітарно-захисну зону: 50 м - С33 (арк. 37).

В порушеннях вище зазначених вимог закону на ній розміщено базу відпочинку до складу якої входять 54 альтанки, мангали, доріжки, їдальня та знесено шар родючого грунту.

Крім того, 02 листопада 2012 року Рівненською районною державною адміністрацією (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" (далі - Орендар) укладено договір оренди водного об`єкта (зареєстровано 02 листопада 2012 року за № 16).

Договір оренди водного об`єкта від 02 листопада 2012 року укладено на підставі договору оренди землі від 19 вересня 2012 року на земельну ділянку загальною площею 89,3234 га (зареєстровано в реєстрі №1996) та від 19 вересня 2012 на земельну ділянку площею 6,6480 га (зареєстровано в реєстрі за №1995).

Відповідно до пункту 1 Договору, предметом Договору є водний об`єкт (водосховище) на території Олександрійської і Заборольської сільських рад Рівненського району. Цільове призначення - для риборозведення. Загальна площа земель, що надаються в оренду - 95,97 га, в тому числі площа водного дзеркала: 84,72 га, площа захисної смуги - 11,25 га. 1 вказаний водний об`єкт переданий орендарю відповідно до акта приймання - передачі від 02 листопалда 2012 року.

В п. 3.2.12 Договору оренди водного об`єкта визначено, що одним з обов`язків орендаря є утримання в належному стані прибережної захисної смуги водного об`єкту, здійснювати заходи щодо забезпечення режиму її охорон и у відповідності з вимогами Водного кодексу України. Протягом двох місяців з моменту реєстрації договору винести в натуру межі водоохоронної зони та прибережної смуги і встановити вказівні знаки, що відповідач не виконав.

Відповідно до п. 5.6 Договору оренди водного об`єкта при поверненні об`єкта оренди складається акт здачі - приймання, який підписується представниками сторін.

Пунктом 8.2 Договору оренди водного об`єкта визначено, що цей договір може бути достроково розірваний у разі невиконання обов`язків передбачених пунктом 3.2 Договору.

Отже, згідно умов договору оренди водного об`єкта орендована земельна ділянка має загальну площу 95,97 га, в тому числі: площу під ставками - 84,72 г д, площу захисної смуги - 11,25 га, тобто іншої землі, крім земель водної о дзеркала та прибережної захисної смуги орендована земельна ділянка немає.

Вказане підтверджується, також, паспортом водного об`єкту, розташованого біля села Олександрія на території Олександрійської та Заборольської сільських рад Рівненського району, виготовленого на замовлення ТзОВ "Гарпун" у 2010 році.

Відповідно до п. 1 Паспорту водного об`єкта на водойму, яка розташована на землях водного фонду Заборольської і Олександрійських сільських рад слідує, що загальна площа водного об`єкта - 95,97 га, в тому числі: площа водного дзеркала - 84,72 га, площа прибережної захисної смуги - 11,25 га. Призначення водосховища - риборозведення з повносистемним рибним господарством. Розмір прибережної захисної смуги становить 50 м, згідно ст. 88 ВК України (пункт 6 Паспорту).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України, орендарі водних об`єктів, як водокористувачі зобов`язані утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої.

Крім того, відповідно до вимог ст. 51 ВК України слідує, що правовий режим земель водного фонду розглядається в комплексі з правовим режимом відповідного водного об`єкту, тобто земельна ділянка і розташований на ній водник об`єкт є комплексним об`єктом правового регулювання.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи факт порушення умов використання водного об`єкту, передбачених п. 3.2.12 Договору, та з врахуванням факту розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0010, на якій розміщений водний об`єкт, договір оренди водного об`єкту, укладений 02 листопада 2012 року між Рівненською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" підлягає розірванню, а водний об`єкт поверненню на підставі акту прийняття - передачі.

При розірванні договору оренди водного об`єкту суд враховує, що договір оренди земельної ділянки площею 6,6484 га залишається чинним, а тому, у вказаній частині договір оренди водного об`єкту розірванню не підлягає.

Щодо вимоги прокуратури про знесення побудованого нерухомого об`єкта "Їдальня літ. Г-1", суд зазначає наступне.

Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації видано довідку № 330 від 15.06.2015 р., якою підтверджується, що господарська будівля площею 505,6 кв.м., склад 41,0 кв.м., їдальня 160,7 кв.м. та гідротехнічна споруда - дамба, що знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с, Олександрія, вул. 1 Травня, 71 були збудовані у 1981 році, проте право власності на них не зареєстроване (станом на 2015 рік).

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження № 0000046 від 29 січня 2016 року, судом встановлено, що 08 грудня 2006 року Товарною біржею "Наша" у м. Львів проведено аукціон з продажу майна ПСП "Забороль", а саме гідротехнічної споруди (дамба) за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Олександрія, вул. 1 Травня. Згідно протоколу про проведення відкритих торгів №052 Н від 08 грудня 2006 року.

Надалі з переможцем аукціону - ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу дамби, до якого входили розміщені на ній приміщення: господарська будівля загальною площею 505,6 кв.м., склад загальною площею 41,0 кв.м., їдальня загальною площею 160,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2009 року за ОСОБА_1 визнано право власності на гідротехнічну споруду (дамбу) по вул. 1 Травня, 71, що є приналежною річчю до головної - будівлі насосної станції по вул. 1 Травня, 71 с. Олександрія.

05 жовтня 2009 року на будівлю насосної станції з гідротехнічної спорудою (дамба) зареєстровано право власності за ОСОБА_1 . В подальшому вказане майно внесено до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун".

Зважаючи на вказані обставини, судом встановлено факт набуття права власності Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" на гідротехнічну споруду (дамбу) по вул. 1 Травня, 71, що є приналежною річчю до головної - будівлі насосної станції по вул. 1 Травня, 71 с. Олександрія.

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" укладено з Рівненською районною державною адміністрацією наступні договору, а саме: договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0010 площею 89,3234 га для рибогосподарських потреб, що знаходиться на території Заборольської сільської ради; договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 562480400:12:036:0075 площею 6,6480 га для рибогосподарських потреб, що знаходиться на території Олександрійської сільської ради; договір оренди водного об`єкта, що розташований на території Олександрійської та Заборольської сільських рад, земельна ділянка загальною площею 95,97 га, з яких під ставками 84,72 га.

Відповідно до п. 1.2 договору оренди водного об`єкта від 02 листопада 2012 року вказано, що на об`єкті оренди розміщено гідротехнічні споруди: земляна гребля покрита залізобетонними плитами та водоспускна споруда - шахтний водоскид, насосна станція.

Як зазначено вище, приналежною річчю до насосної станції є гідротехнічна споруда (дамба), у складі якої значилась їдальня.

Окрім того, суд зазначає, що вказаним обставинам дано оцінку у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 листопада 2022 року у справі № 918/261/21.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено наступне:

"Прокурор, обґрунтовуючи позовну вимогу про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Заборольської сільської ради № 59 від 04.10.2016 р. зазначає, що з технічного паспорта на виробничий будинок їдальня літ. Г-1 від 29.12.2014 р., виготовленого ТОВ Рівненське БТІ /а.с. 20-25 у т.1/, свідоцтва про право власності індексний номер 32821150 від 28.01.2015 р. на об`єкт нерухомого майна - Їдальня літера Г-1 /а.с.38 у т.1/, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2015 р. /а.с.39 у т.1/ вбачається, що вказана будівля знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення загальною площею 160,7 кв.м. на земельній ділянці з кадастровим номером :12:036:0075.

Посилається також на схему розташування в системі розселення та схему вулично-дорожньої мережі сільського та зовнішнього транспорту генерального плану с. Боянівка Заборольської сільської ради /а.с. 44-46 у т.1/, і доводить, що саме Олександрійська селищна рада мала повноваження щодо зміни адреси за наявності правових підстав станом на 04.10.2016 р.

Питання встановлення та зміни меж адміністративно-територіальних утворень регулюються Главою 29 Земельного кодексу України.

Згідно зі ст..173 Земельного кодексу України та ст...46 Закону України Про землеустрій межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій; межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць. Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів.

Відповідно до ч.8 ст.21 Закону України Про Державний земельний кадастр відомості про межі адміністративно-територіальних одиниць вносяться до Державного земельного кадастру на підставі проектів землеустрою щодо встановлення та зміни меж адміністративно-територіальних одиниць. За нормою пункту 8 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Державний земельний кадастр відомості про межі адміністративно-територіальних одиниць, які були встановлені до набрання чинності Законом України Про землеустрій, вносяться до Державного земельного кадастру на підставі проектів формування території і встановлення меж сільських, селищних рад.

Колегія суддів враховує, що за клопотанням ТОВ "Гарпун" судом першої інстанції ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.06.2021 р. призначено судову земельно-технічну експертизу у справі № 918/261/21.

На вирішення експертизи поставлені наступні питання:

1. На якій земельній ділянці (із зазначенням кадастрового номера) розташований об`єкт нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю Гарпун () їдальня літера Г-1 - село Боянівка, вул. Лісова, №1 А, Рівненського району Рівненської області?

2. До меж якого населеного пункту відносилась земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0010 станом на 04.10.2016 р.?

З висновку судової земельно-технічної експертизи № 9959 від 17.06.2022 р., виконаної відповідно до ухвали Господарського суду Рівненської області від 16.06.2021 р. /а.с. у т.2/ вбачається наступне.

Експертом зазначено, що дослідження проводиться методом візуального обстеження об`єкту дослідження та вивчення наданих для проведення експертизи матеріалів, а також співставлення результатів візуального обстеження об`єкту дослідження та вивчення наданих для проведення експертизи матеріалів (геодезичного знімання) з вимогами нормативних документів, чинних на території України.

Сертифікованим інженером-землевпорядником Л.Орабей було проведено топографічне знімання об`єкта нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю Гарпун: їдальня літера Г-1 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 208692462 від 12.05.2020 р.).

В результаті топографічного знімання було складено схему земельної ділянки з нанесенням об`єкту нерухомого майна: їдальня літера Г-1 та земельної ділянки площею 6,6480 га, яка перебуває в оренді ТОВ Гарпун згідно з договором оренди від 19.09.2012 р., зареєстрованим в реєстрі за № 1995 та земельної ділянки площею 89,3234 га, яка перебуває в оренді ТОВ Гарпун згідно з договором оренди від 19.09.2012 р., зареєстрованим в реєстрі за № 1996. Встановлено таким чином, що об`єкт нерухомого майна ТОВ Гарпун () їдальня літера Г-1 - село Боянівка, вул. Лісова, №1А, Рівненського району Рівненської області розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:003:0010.

На запитання суду щодо того до меж якого населеного пункту відносилась земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0010 станом на 04.10.2016 р. експерт зазначив, що відповідно до Проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Боянівка на території Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, затвердженного 13.10.2020 р. рішенням Рівненської районної ради на викопіюванні із плановокартографічних матеріалів по встановленню меж населених пунктів на території Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області показано існуючі межі с. Боянівка.

Згідно з Проектом землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Боянівка на території Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, затвердженного 13.10.2020 р. Рішенням Рівненської районної ради, інших наданих для проведення експертизи матеріалів та проведених робіт сертифікованого інженера-землевпорядника Л.Орабей, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0010 станом на 04.10.2016 р. знаходилась за межами населених пунктів Заборольської сільської ради Рівненського Рівненської області.

Отже, висновком експерта підтверджено, що станом на 04.10.2016 р. об`єкт нерухомого майна їдальня літ. Г-1 знаходився на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010, яка в свою чергу знаходилася на території Заборольської сільської ради.

Такий висновок судової земельно-технічної експертизи № 9959 від 17.06.2022 р. не спростований прокурором чи позивачем належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України.

Враховуючи наведене, вбачається, що Заборольська сільська рада Рівненського району присвоїла поштову адресу об`єкту нерухомості, що знаходиться на її території.

Разом з тим, на час звернення прокурором до суду із даним позовом на підставі ст.ст.2,4,6,7,8 Закону України Про добровільне об`єднання територіальних громад та відповідно до рішення Олександрійської сільської ради № 964 від 22 січня 2018 року Про добровільне об`єднання територіальних громад в Олександрійську об`єднану територіальну громаду з центром у селі Олександрія вирішено об`єднати територіальні громади сіл Кустин, Решуцьк, Сергіївка, Кустинської сільської ради, сіл Забороль, Боянівка Заборольської сільської ради.

Згідно передавального акту №1 від 02 січня 2019 року Олександрійська сільська рада (), місцезнаходження: вул. Свято-Преображенська, 66, с.Олександрія Рівненського району, Рівненської області внаслідок реорганізації Заборольської сільської ради (ЄД РП ОУ 21085561), місцезнаходження: Провул Шкільний,21 с.Забороль Рівненського району Рівненської області шляхом приєднання до Олександрійської сільської ради є правонаступником майна, активів та зобов`язань Заборольської сільської ради.

Отже, на час звернення прокурором з позовом і на даний час села Забороль, Боянівка Заборольської сільської ради входять до Олександрійської об`єднаної територіальної громади.

Окремо в обґрунтування позовної вимоги про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Заборольської сільської ради № 59 від 04.10.2016 р. прокурором зазначено, що фактично була присвоєна адреса новому самочинно збудованому об`єкту нерухомого майна на іншій території, що в свою чергу стало підставою для реєстрації права власності на новий самочинно збудований об`єкт нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010 за відсутності правовстановлюючих документів на нього.

Як зазначено вище, прокурором у даній справі не доведено правомірність позовної вимоги про визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Заборольської сільської ради № 59 від 04.10.2016 р.

Прокурор вважає надуманим посилання скаржника, що звернення ТзОВ Гарпун до виконавчого комітету Заборольської сільської ради із заявою про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна, який вже мав адресу, мало мету виправлення помилки органу місцевого самоврядування.

На підтвердження доводу про факт самочинного будівництва прокурор посилається на лист № 1017-114-21 від 17.02.2021 р. Управління ДАБІ у Рівненській області, у якому стверджується про відсутність у вказаного органу інформації щодо видачі документів, які б надавали право на виконання будівельних робіт чи засвідчували прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єкту Будівля їдальні та 54 альтанки по вул. Лісова, 1А, с. Боянівка, Рівненського району, де замовником ТОВ Гарпун.

Також посилається на лист Рівненської обласної державної адміністрації № 2526/0/01-22/21 від 11.03.2021 р. у якому повідомляється, що до Рівненської ОДА звернення ТОВ Гарпун щодо погодження будівництва їдальні та 54 альтанок по вул. Лісова, 1А у с.Боянівка Рівненського району не надходило та відповідне погодження облдержадміністрацією не надавалось.

Колегія суддів відзначає, що листи № 1017-114-21 від 17.02.2021 р. Управління ДАБІ у Рівненській області та лист Рівненської обласної державної адміністрації № 2526/0/01-22/21 від 11.03.2021 р. суду не першої інстанції не надані і відсутні в матеріалах справи як докази.

Разом з тим, факт самочинного будівництва підлягає встановленню відповідно до правил передбачених ст.376 Цивільного кодексу України в межах окремого позову, і належним способом захисту порушеного права має бути вимога про знесення самочинного будівництва. У даній справі прокурором не доведено факту самочинного будівництва шляхом надання належних та допустимих доказів відповідно до ст..ст.74, 76-79 ГПК України. Тому такий довод прокуратури відхиляється як безпідставний.

Натомість наявність чинного свідоцтва про право власності від 28.01.2015 р. на об`єкт нерухомого майна - Їдальня літера Г-1 /а.с.38 у т.1/ підтверджує правомірність належності ТОВ Гарпун об`єкта нерухомого майна.

Порівняльний аналіз даних технічного паспорту від 29.12.2014 р., виготовленого ТОВ Рівненське БТІ /а.с. 20-25 у т.1/, та технічного паспорту від 01.11.2016 р., виготовленого ФОП Гремента Л.І. /а.с. 20-37 у т.1/, не свідчить про зміну розташування на місцевості їдальні літера Г-1 як станом на 2014 рік так і на 2016 рік.

Первинна державна реєстрація права власності від 28.01.2015 р. на об`єкт нерухомого майна - Їдальня літера Г-1 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 46 на земельній ділянці місця розташування - :12:036:0075 /а.с. 38 на звороті 39 у т.1/ прокурором не оспорюється. Оспорюються лише внесення зміни характеристик щодо об`єкта нерухомого майна Їдальня літера Г-1 з тим самим реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 46.

Позовні вимоги прокурора про скасування рішення державного реєстратора про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 33688862 від 02.02.2017 р. та рішення державного реєстратора про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 34926614 від 25.04.2017 р. обгрунтовані доводами про те, що рішення прийняті державним реєстратором на підставі незаконного рішення Виконавчого комітету Заборольської сільської ради № 59 від 04.10.2016 р. та документів і відомостей, які містять суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав і нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямовані на забезпечення визнання та захист державою таких прав, регулюються Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом в пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції 01.01.2017 р.) у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження, зокрема, на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі.

Частиною 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.02.2017 р. рішенням № 33688862 приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської обл., Скоромна Ю.А. внесено зміни: загальна площа 160,7 кв.м змінено на 150,3 кв.м; адреса Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Олександрія, вул. 1 Травня, буд. 71 змінено на Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Боянівка, вул. Лісова, 1А. При цьому додано рішення про присвоєння поштової адреси, серія та номер 59, виданий 04.10.2016 р., видавник Заборольська сільська рада Рівненського району Рівненської області; додано довідка про технічні показники об`єкта нерухомого майна, серія та номер 266, виданий 01.11.2016 р., видавник ФОП Гремента Л.І.; додано технічний паспорт на громадський будинок, серія та номер 508, виданий 01.11.2016 р., видавник ФОП Гремента Л.І. /а.с.64-70 у т.1/.

Отже, оспорюване рішення приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоромної Ю.А. прийняте на підставі рішення Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 04.10.2016 р., і у реєстратора були відсутні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації прав, а саме внесення зміни щодо адреси раніше зареєстрованого об`єкта нерухомості на підставі цього акта органу місцевого самоврядування.

Посилання прокурора на суперечності щодо площі об`єкта нерухомості відповідач ТОВ Гарпун пояснює зменшенням загальної площі їдальні з 160,7 кв.м. на 150,3 кв.м за рахунок утеплення та оздоблення стін, влаштування додаткових перегородок тощо.

Такі доводи підтверджуються відомостями технічного паспорта від 01.11.2016 р. /а.с. 20-37 у т.1/ і не спростовані прокурором. При цьому суд враховує, що відповідно до Інструкції про порядок технічної інвентаризації нерухомого майна, що затверджений наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) утеплення та оздоблення стін, влаштування додаткових перегородок не є самочинним будівництвом, на проведення таких дій не потрібно дозволу уповноважених органів у сфері архітектурно-будівельного контролю.

Щодо доводів прокурора про реєстрацію альтанок апеляційний суд звертає увагу, що відомості про альтанки внесені до розділу № 46 на підставі технічного паспорта від 01.11.2016 р. /а.с. 20-37 у т.1/; такі відомості внесені до актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна як опис об`єкта нерухомого майна - їдальні літера "Г-1", що не суперечить ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки альтанки не зареєстровані як окремі обєкти права власності.

Щодо рішення державного реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи О.М. № 34926614 від 25.04.2017 р. про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яким змінено земельну ділянку, місце розташування об`єкту нерухомості, з кадастрового номеру :12:036:0075 на :01:003:0010, враховується, що відповідно до пп.5 п.6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 присвоєння кадастрових номерів належить до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів.

Щодо твердження прокурора, що за змістом договору оренди землі від 19.09.2012 р. /а.с. 64-70 у т.1/ на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010 не відображені будь-які об`єкти нерухомості, належні ТОВ Гарпун, колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу пояснення відповідача/орендаря, що в договір оренди внесені відомості лише щодо об`єктів нерухомості, відомості про які внесені до Державного реєстру речових прав, тоді як відомості про об`єкт нерухомого майна - їдальня літера Г-1 були внесені до реєстру лише 28.01.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про право власності, індексний номер 32821150 /а.с.38 у т.1/. Натомість у технічному паспорті від 29.12.2014 р., виготовленому ТОВ Рівненське БТІ /а.с. 20-25 у т.1/ зазначено про рік забудови приміщення 1981.

Вказане пояснення узгоджується з нормами ч.ч.2, 3 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (який набув чинності 01.01.2013 р.), де зазначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Висновком судової земельно-технічної експертизи № 9959 від 17.06.2022 р. /а.с. у т.2/, як зазначено вище, підтверджено, що об`єкт їдальня лід. Г-1 з альтанками фактично розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :01:003:0010, такий висновок експерта залишився неспростований іншими доказами у справі.

Державний реєстратор Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетуха О.М. 25.04.2017 р. не реєструвала право власності на об`єкт нерухомого майна та не змінювала його реєстраційний номер, натомість змінила кадастровий номер земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46. Як зазначено вище, прокурором не оспорюється первинна державна реєстрація права власності від 28.01.2015 р. на об`єкт нерухомого майна - Їдальня літера Г-1 з індексним номером запису 8529952 та реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 4 /а.с. 38-39 у т.1/.

Отже, правомірність рішення державного реєстратора Управління Репетухи О.М. 25.04.2017 р. про внесення зміни до запису про право власності за номером не спростована доказами у справі з огляду на доводи прокурора про те, що внаслідок оспорюваних рішень відбулась державна реєстрація іншого самовільно збудованого об`єкта нерухомості. Як зазначено вище, факт самочинного будівництва підлягає встановленню відповідно до правил передбачених ст.376 Цивільного кодексу України в межах окремого позову, і у даній справі, враховуючи зміст позовних вимог не входить до предмета доказування.".

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом апеляційної інстанції у вищезгаданій справі надано оцінку доказам, які також долучені до справи № 918/244/22 прокуратурою.

Суд зазначає, що інших доказів, крім тих яким надано оцінку в суді апеляційної інстанції (доказів протилежного) прокуратурою до справи № 918/244/22 не долучено.

Отже, як вбачається із встановлених судом апеляційної інстанції у справі № 918/261/21 обставини, реєстрацію нерухомого об`єкта "Їдальня літ. Г-1" проведено правомірно, вказана, реєстрація є дійсною.

Окрім того, слід зазначити, що постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 листопада 2022 року у справі № 918/261/21 на час ухвалення рішення є чинною.

Тому, зважаючи на вище викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги прокуратури щодо знесення нерухомого об`єкта "Їдальня літ. Г-1" розташованої за адресою вул. Лісова, 1а, с. Боянівка, Рівненського району Рівненської області.

Щодо знесення 54 альтанок, суд зазначає наступне .

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", 54 альтанки відносяться до малих архітектурних форм, відповідно вони є об`єктами благоустрою на орендованій земельній ділянці.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою.

До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові мі стіш; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством (п. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Однак, як вбачається вище, суд прийшов до висновку про розірвання договору оренди земельної ділянки (на якій розташовано 54 альтанки) з кадастровим номером :01:003:0010 за адресою: вул. Лісова, 1 Боянівка та приведення останньої до відповідного стану, не гіршого ніж прийнято, а тому, альтанки підлягають знесенню.

При тому, суд враховує, що альтанки не зареєстровані як окремий об`єкт права власності, хоча і внесені до актуальної інформації про об`єкт "їдальня" як його опис.

Щодо застосування строків позовної давності.

Відповідач у відзиві стверджує, що прокурором при зверненні до суду пропущено строки позовної давності, оскільки у 2015 році прокуратурою Рівненського району відкрито кримінальне провадження № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України стосовно самовільного будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" об`єктів рекреаційного призначення на території земельних ділянок, що перебували в оренді.

За наслідками досудового розслідування, 29 січня 2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000046.

Також відповідач вказує, що в ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що об`єкти нерухомого майна збудовані у 1981 році та перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарпун", товариство здійснювало благоустрій на орендованих земельних ділянках та використовувало їх згідно призначення.

Вказані обставини, на думку відповідача свідчать, що датою, коли позивач довідався про порушення його права є 27 серпня 2015 року.

Однак, суд не погоджується з такими твердженням з наступних підстав.

Слідством з урахуванням зібраних доказів встановлено, що на вищевказані об`єкти нерухомого майна оформлено право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" та їх адреса місця розташування: Рівненська область. Рівненський р- н, с.Олександрія, вул.1 Травня,71, а також те, що згідно договору оренди землі від 19 вересня 2012 року, об`єкти розташовані на земельній ділянці площею 6,6480 га, кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, прокурором і до подання даної позовної заяви не заперечувалась наявність об`єкту нерухомого майна: їдальня, площею 160,7 кв.м. (з урахуванням технічної інвентаризації площею 150,3 кв.м.) до адреси: Рівненська область, Рівненський район, с. Олександрія, вул. 1 Травня, 71 на земельній ділянці з кадастровим номером :12:036:0075.

Суд зазначає, що предметом спору даної позовної заяви є розірвання договору оренди земельної ділянки загальною площею 89,3234 га, кадастровий номер :01:003:0010 та водного об`єкту, повернення земельної ділянки та водного об`єкту, знесення самовільно побудованих будівель на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0010, тобто, ділянки розташованої в селі Боянівка колишської Заборольської сільської ради, а не в селі Олександрія колишньої Олексаедрійської сільської ради.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За результатом аналізу наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов).

Частинами 2, 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення- не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання в індикаційного та негаторного позовів відповідно.

Вказані приписи про застосування строку позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння. Натомість, до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 469/1044/17, у постанові від 12 червня 2019 року в справі № 487/10128/14-ц, окрім цього до аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в пункті 71 постанови від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, а також в пункті 96 постанови від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, у постановах Верховного суду від 12 червня 2019 року у справі № 527/600/17, від 29 вересня 2020 року у справі №648/533/16-ц.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що позивачем заявлено негаторний позов, суд зазначає, що відповідачем помилково зроблено висновок про застосування наслідків спливу позовної давності в частині позовних вимог щодо знесення самовільно побудованих об`єктів нерухомого майна.

Отже, зважаючи на вище викладене, доводи відповідача про пропуск строку позовної давності прокуратурою є необґрунтованими, безпідставними та не відповідають дійсним обставинам справи.

Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, суд відхиляє правову позицію відповідача.

Суд, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення відповідачем норм земельного, водного та цивільного законодавства, тому, позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 12 405 грн. 00 коп.

У зв`язку із частковим повним задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, які призвели до необхідності позивачу звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 12 405 грн. 00 коп., покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки від 19 вересня 2012 року укладений між Рівненською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" (, вул. Приозерна, 3, с. Олександрія, Рівненський р-н, Рівненська обл.), зареєстрований за № 1996 (зареєстрований в державному реєстрі земель 28 вересня 2012 року за № 02270), загальною площею 89,3234 га, кадастровий номер :01:003:0010, розташована на території Заборольської сільської ради Рівненського району (Олександрійська об`єднана територіальна громада Рівненського району).

3. Розірвати договір оренди водного об`єкта від 02 листопада 2012 року укладений між Рівненською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарпун" (, вул. Приозерна, 3, с. Олександрія, Рівненський р-н, Рівненська обл.), зареєстрований за № 16 частково, а саме в частині земельної ділянки площею 89,3234 га переданої по договору оренди землі від 19 вересня 2012 року.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарпун" (, вул. Приозерна, 3, с. Олександрія, Рівненський р-н, Рівненська обл.) повернути у комунальну власність Олександрійської сільської ради земельну ділянку загальною площею 89,3234 га, кадастровий номер :01:003:0010), розташовану на території Олександрійської сільської ради Рівненського району, яка передана на підставі договору № 1996 від 19 вересня 2012 року, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому одержано в оренду.

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарпун" (, вул. Приозерна, 3, с. Олександрія, Рівненський р-н, Рівненська обл.) частково повернути у комунальну власність Олександрійської сільської ради водний об`єкт, а саме повернути водний об`єкт площею водного дзеркала 81,55 га переданого по договору оренди землі від 19 вересня 2012 року, який розташований на території Олександрійської сільської ради Рівненського району за актом здачі - приймання.

6. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарпун" (, вул. Приозерна, 3, с. Олександрія, Рівненський р-н, Рівненська обл.) за власний рахунок знести об`єкти - 54 альтанки за адресою: вул. Лісова, 1А, с. Боянівка, Рівненського району Рівненської області.

7. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарпун" (, вул. Приозерна, З, с. Олександрія, Рівненський р-н, Рівненська обл.) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 52 , р/р UA0015371, МФО 820172, , банк одержувача -Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800) 12 405 (дванадцять тисяч читиритса п`ять) грн. 00 коп. судових витрат.

8. В решті позовних вимог відмовити.

9. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08 лютого 2023 року.

Суддя Войтюк В.Р.