УХВАЛА

м. Київ

03.02.2023Справа № 910/144/23

За позовомКерівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Веко"
проусунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Деснянської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веко", в якому просить суд:

-усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :62:206:0091 шляхом скасування рішення державного реєстратора КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" про державну реєстрацію права власності від 05.01.2012 в реєстровій книзі №230п-240 за реєстровим №10812-П та здійсненої на його підставі в реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності ТОВ "Веко" на цілісний майновий комплекс (літ.А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З), загальною площею 308,6 кв.м, за адресою: пр.Романа Шухевича, 1-Д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 35745923) з одночасним припиненням права власності ТОВ "Веко" на нього;

- усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :62:206:0091, шляхом зобов`язання ТОВ "Веко" знести об`єкти самочинного будівництва: закладу громадського харчування, до яких відноситься 6 капітальних споруд загальною площею 292 кв.м та 4 альтанки загальною площею 598 кв.м, а також демонтувати тротуарну ФЕМ-плитку, що вимощена на земельній ділянці між будівлями та альтанками;

- усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :62:206:0091, шляхом зобов`язання ТОВ "Веко" повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,3392 га з приведенням її у придатний для використання стан шляхом звільнення від цілісного майнового комплексу, закладу громадського харчування, що складається з капітальних будівель, альтанок.

Позовні вимоги мотивовані відсутністю у ТОВ "Веко" правовстановлюючих документів на землю, відсутністю документів на прийняття в установленому законом порядку об`єктів будівництва до експлуатації, фактом прийняття Деснянським районним судом м.Києва рішення про визнання права власності на цілісний майновий комплекс (літ.А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З), загальною площею 308,6 кв.м, за адресою: пр.Романа Шухевича, 1-Д за відповідачем без залучення до участі у справі Київської міської ради, як власника земельної ділянки, а також фактом надання об`єктам нерухомого майна поштової адреси за відсутності документів про прийняття їх в експлуатацію, що свідчить про недобросовісність набуття ТОВ "Веко" права власності на майно загальною площею 308,6 кв.м, яке самочинно побудовано на території парку "Муромець", що територіально знаходиться на острові Муромець та відноситься до категорії земель природно-заповідного та водного фонду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/144/23, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 15.02.2023.

30.01.2023 від Керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- накласти арешт на об`єкт нерухомого майна - цілісний майновий комплекс (літ.А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З, загальною площею 308,6 кв.м, за адресою: пр.Романа Шухевича (Ватутіна Генерала), 1-Д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 35745923);

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській раді, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо об`єкту нерухомого майна: цілісний майновий комплекс (літ.А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З), загальною площею 308,6 кв.м, адресою: пр.Романа Шухевича (Ватутіна Генерала), 1-Д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 35745923).

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.4 ст.139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Предметом спору у даній справі є немайнові вимоги прокуратури щодо усунення відповідачем перешкод у користуванні земельною ділянкою, в т.ч. шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва, які розташовані на спірній земельній ділянці.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що реєстрація за відповідачем права власності на нерухоме майно зумовила набуття останнім можливості реалізовувати правомочності власника такого майна та розпоряджатися ним. В свою чергу поданий прокуратурою позов може спонукати відповідача до вчинення реєстраційних дій щодо зміни власника такого майна, що може свідчити про наявність реальної можливості утруднення чи неможливості виконання у майбутньому судового рішення у разі постановлення такого рішення на користь позивача.

В силу приписів ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п.9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ефективним та одночасно співмірним заходом забезпечення позову про усунення перешкод у користування земельною ділянкою, в.ч. шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва, які розташовані на спірній земельній ділянці є заборона вчинення реєстраційних дій відносно такого нерухомого майна, адже до вирішення даного спору по суті, зміна власника майна, його обтяження іншими зобов`язаннями, тощо, у випадку задоволення позову, призведе до того, що позивач не зможе відновити своє право в межах одного цього судового провадження, без нових звернень до суду.

При цьому, суд враховує, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій зі спірним майном, жодним чином не обмежить права та законні інтереси власника майна, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - цілісний майновий комплекс (літ.А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З, загальною площею 308,6 кв.м, за адресою: пр.Романа Шухевича (Ватутіна Генерала), 1-Д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 35745923), адже за змістом п.1 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися майном, тому може застосуватись лише у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права власності (іншого речового права) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 13.07.2022 у cправі №904/4710/21.

Враховуючи доводи заявника, наведені у заяві, з огляду на предмет та підстави позовних вимог, суд дійшов висновку, що заява прокурора про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву Керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській раді, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо об`єкту нерухомого майна: цілісний майновий комплекс (літ.А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З), загальною площею 308,6 кв.м, адресою: пр.Романа Шухевича (Ватутіна Генерала), 1-Д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 35745923).

3. Ухвала може бути пред`явлена до виконання до 03.05.2023.

4. Стягувачем за даною ухвалою є Деснянська окружна прокуратура міста Києва (02224, м.Київ, вулиця Каштанова, будинок 9).

5. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Веко" (04211, місто Київ, проспект Генерала Ватутіна, будинок 1-Д, ідентифікаційний код 32246495).

6. В іншій частині заяви відмовити.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повної ухвали.

8. Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ю.М. Смирнова