номер провадження справи 4/44/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 Справа № 908/548/22

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія», (01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 32/2)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький комбінат хлібопродуктів», (69071, м. Запоріжжя, вул. Пархоменка, буд. 14, офіс 10)

про стягнення суми

Суддя Зінченко Н.Г.

при секретарі судового засідання Батрак М.В.

За участю представників сторін:

від позивача - Заєзжай А.Ю., на підстав довіреності № 263/23 від 29.12.2022, посвідчення адвоката № ЗП 002112 від 09.04.2019;

від відповідача - не з`явився;

10.03.2022 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія», м. Київ за вих. № 02.22/22 від 22.02.2022 (вх. № 601/08-07/22 від 10.03.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький комбінат хлібопродуктів», м. Запоріжжя про стягнення суми 1073876,75 грн., яка складається з суми 846323,78 грн. заборгованості за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР167-842-21 від 29.07.2021, суми 7535,54 грн. - 3% річних, суми 45005,80 грн. - пені, суми 20162,91 грн. - інфляційних втрат, суми 154848,72 грн. - штрафу.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2022 справу № 908/548/22 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі строк дії режиму воєнного стану продовжений до 19.02.2023.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.04.2021 після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/548/22, присвоєний номер провадження справи 4/44/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а також враховуючи введення в країні воєнного стану встановлено, що про дату, час та місце проведення підготовчого засідання учасники справи будуть додатково повідомлені відповідною ухвалою суду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.06.2022 підготовче засідання у справі № 908/548/22 призначено на 06.07.2022.

У зв`язку із неявкою відповідача підготовче засідання відкладалося до 31.08.2022 і до 20.10.2022, про що судом були постановлені відповідні ухвали суду від 06.07.2022 і від 31.08.2022.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.10.2022 судом повідомлено сторін, що у зв`язку з погіршенням безпекової ситуації в місті Запоріжжі, постійними ракетними обстрілами обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, підготовче засідання у справі № 908/548/22, призначене на 20.10.2022, не відбудеться, підготовче засідання у справі перенесено на іншу дату, про яку сторони будуть повідомлені додатково відповідною ухвалою суду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.11.2022 підготовче засідання у справі № 908/548/22 призначено на 07.12.2022.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.12.2022 закрито підготовче провадження у справі № 908/548/22 та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 26.12.2022.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.12.20222 у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи відкладався до 25.01.2023.

В судове засідання 25.01.2023 з`явився представник позивача, здійснювалася фіксація судового процесу програмно-апаратним комплексом «Акорд».

В судовому засіданні 25.01.2023 справу розглянуто, на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання 25.01.2023 не з`явився, про поважність причин неявки суд завчасно не попередив.

Про дату, час та місце проведення судового засідання у справі № 908/548/22 відповідач повідомлявся ухвалою суду по справі від 26.12.2022, яка направлялася на адресу його зареєстрованого місцезнаходження, яке зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України: https://usr.minjust.gov.ua.

З матеріалів справи вбачається, що копії всіх ухвал суду по справі № 908/548/22, які направлялися відповідачу на адресу його зареєстрованого місця знаходження, повернулися до суду без вручення адресату з відміткою оператора поштового зв`язку: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

За приписами ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною третьою статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не поступало.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/548/22 та подальший хід розгляду справи судом.

При цьому судом враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Згідно приписів ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Однією із найважливіших гарантій забезпечення захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист безпосередньо в Основному законі України.

Відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У силу статей 6, 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вирішив за можливе розглядати справу по суті в судовому засіданні 25.01.2023 за відсутністю відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві, мотивовані посиланням на приписи ст., ст. 11, 16, 509, 526, 530, 617, 625, 629 ЦК України, ст., ст. 20, 193, 216-218, 232 ГК України. Підставою для звернення з позовом до суду зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР167-842-21 від 29.07.2021 щодо своєчасної та повної оплати за надані послуги з постачання природного газу за серпень, вересень і жовтень 2021 року, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 846323,78 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих послуг з постачання природного газу, керуючись приписами діючого законодавства та положеннями укладеного сторонами договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 45005,80 грн., 3 % річних у розмірі 7535,54 грн., інфляційні нарахування в розмірі 20162,91 грн., а також штраф у розмірі 154848,72 грн. за недовикористання у розрахунковому періоді підтверджених обсягів газу. З урахуванням викладеного, позивач просить суд позов задовольнити повністю, а також покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 16108,15 грн.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки суду не надав.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши зібрані у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

УСТАНОВИВ

29.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» (позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворізький комбінат хлібопродуктів» (відповідачем у справі) укладений і підписаний Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР167-842-21 (далі за текстом Договір).

Відповідач факту укладення Договору постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР167-842-21 від 29.07.2021 не заперечив.

Пунктами 1.1, 1.2 Договору встановлено, що позивач (Постачальник) зобов`язався передати у власність відповідачу (Споживачу) у 2021 році природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. Річний плановий обсяг постачання газу до 125000 куб.м.

Відповідно до п. 2.3 Договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Постачання та споживання підтверджених обсягів газу протягом місяця здійснюється, як правило, в рівномірному режимі, виходячи із середньодобової норми, яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця, або згідно узгодженого сторонами графіку до 25-го (двадцять п`ятого) числа місяця, що передує місяцю постачання у випадку, якщо споживання здійснюється протягом місяця нерівномірно.

У разі нерівномірного щодобового споживання газу, який підлягає постачанню у місяці постачання, Споживач зобов`язаний до 10:00 год. дня, що передує дню, з якого змінюється плановий обсяг газу, надати постачальнику заявку про збільшення/зменшення планового обсягу газу із зазначенням планових щодобових обсягів споживання газу на наступний (залишковий) період місяця постачання.

У разі необхідності коригування обсягів планового споживання природного газу у газовій добі споживання, споживач зобов`язаний надіслати скориговану заявку про збільшення/зменшення планового обсягу газу на добу постачання не пізніше ніж 18:00 год. газової доби постачання природного газу. Заявка також має містити планові щодобові обсяги споживання газу на наступний (залишковий) період місяця постачання.

Заявки надаються Споживачем на електронну адресу Постачальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з наступним направленням заявок у письмовому вигляді на адресу Постачальника.

Не підлягають зміні обсяги газу, що вже фактично поставлені Споживачу.

Умовами п. 2.4 Договору визначено, що обсяг споживання природного газу Споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі ± 10% від підтвердженого обсягу природного газу.

Згідно з п. 2.5.2 Договору на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС Постачальник протягом 3 робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженими представникам Постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронні послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до п. 2.5.3 Договору Споживач протягом 2 днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

В пункті 2.5.4 Договору сторони узгодили, що у випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГТС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника.

У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Постачальника.

Згідно п.3.1 Договору розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем. Підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії Договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір Споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії Договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

У відповідності до п. 3.2 Договору ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням вартості послуги доступу до потужності, податку на додану вартість становить 16,86389120 грн.

31.08.2021 сторонами у справі укладена Додаткова угода № 1 до Договору, якою сторони домовились, що ціна за 1 куб. метр природного газу з урахуванням вартості послуги доступу до потужності, податку на додану вартість з 01.09.2021 становить 23,06389120 грн.

Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 30.09.2021 до Договору сторони визначили, що ціна за 1 куб. метр природного газу з урахуванням вартості послуги доступу до потужності, податку на додану вартість з 01.10.2021 становить 37,16389120 грн.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

Оплата газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100 % за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним місяцем. (п.4.2 Договору)

За умовами п. 5.5.1 Договору Споживач зобов`язався дотримуватись дисципліни споживання газу, визначеної Розділом II Договору, а також Правилами постачання природного газу.

Пунктом 9.1 Договору встановлено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності) і діє в часині постачання природного газу з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «ЙЕ Енергія» в інформаційній платформі Оператора ГТС, до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Матеріали справи не містять заяв про припинення дії Договору, в судовому порядку Договір не визнано недійсним і не розірвано.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання умов Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР167-842-21 від 29.07.2021 позивач в період серпень 2021 року - жовтень 2021 року передав відповідачу газ на загальну суму 1 008 323,78 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу, копії яких долучені до матеріалів справи, а саме:

- № РГК81014877 від 31.08.2021 за серпень 2021 року про поставку природного газу

об`ємом 19252,01 м.куб. на суму 324663,80 грн.;

- № РГК81016177 від 30.09.2021 за вересень 2021 року про поставку природного газу

об`ємом 14371,76 м.куб. на суму 330031,54 грн.;

- № РГК81018093 від 31.10.2021 за жовтень 2021 року про поставку природного газу

об`ємом 9541,05 м.куб. на суму 353628,44 грн.;

Зазначені Акти приймання-передачі природного газу за спірний період направлялись відповідачу за допомогою електронного документообігу.

Акти за серпень і жовтень 2021 року відповідачем підписані без зауважень та претензій і містять позначку «Документ прийнято контрагентом».

Акт за вересень 2021 року доставлений відповідачу 11.10.2021, про що міститься позначка «Документ доставлено контрагенту», проте всупереч пунктам 2.5.3 та 2.5.4 Договору відповідачем не підписаний і неповернутий позивачу без обґрунтування стосовно причин відмови від його підпису. Відтак, об`єми постачання природного газу, зазначені в Акті приймання-передач природного газу за вересень 2021 року, підтверджуються скріншотом з платформи Оператора ГТС за вересень 2021 року по ЕІС коду споживача 56ХО000173ВІN00H.

Таким чином, позивач взяті на себе зобов`язання згідно умов Договору виконав у повному обсязі та належним чином.

В порушення умов Договору відповідач спожитий протягом спірного періоду природний газ оплатив частково в сумі 162000,00 грн., в тому числі: 15.09.2021 - 30000,00 грн., 22.09.2021 - 15000,00 грн., 23.09.2021 - 10000,00 грн., 01.10.2021 - 10000,00 грн., 05.10.2021 - 13000,00 грн., 06.10.2021 - 17000,00 грн., 07.10.2021 - 15000,00 грн., 11.10.2021 - 15000,00 грн., 13.10.2021 - 7000,00 грн., 19.10.2021 - 20000,00 грн., 20.10.2021 - 10000,00 грн.

Решту суми заборгованості в розмірі 846323,78 грн. відповідач не сплатив.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом положень статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення наведено й у статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 714 ЦК України та ст. 275 ГК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Відповідно до наведеного Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР167-842-21 від 29.07.2021 є договором поставки.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч.1 ст. 692 ЦК України)

Згідно ч. 1 ст. 693 ЦК України у випадку, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності заборгованості ТОВ «Криворізький комбінат хлібопродуктів» перед ТОВ «ЙЕ Енергія» за поставлений природний газ в розмірі 846323,78 грн. підтверджується фактичними обставинами справи та відповідачем жодними письмовими доказами не спростований.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, зобов`язання відповідача оплатити поставлену за спірний період електричну енергії за Договором не припинено.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів погашення заборгованості у повному обсязі або свого контррозрахунку суми заборгованості, заявленої до стягнення, суду не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Криворізький комбінат хлібопродуктів» заборгованості за поставлений природний газ в розмірі 846323,78 грн. документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до змісту ст., ст. 610, 611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР167-842-21 від 29.07.2021 підтверджено матеріалами справи.

Нормами ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормами статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором, зокрема, неустойкою.

З урахуванням приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Нормами ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. (ч. 6 ст. 231 ГК України)

Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, пені та штрафу не суперечить статті 61 Конституції України.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує пунктом 6.2.1 Договору, яким сторони визначили, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до розрахунку позивача сума пені за порушення умов і строків оплати поставленого природного газу за серпень - жовтень 2021 року становить 45005,08 грн., яка розрахована за кожним актом приймання-передачі природного газу окремо за загальний період з 26.09.2021 по 16.02.2022 з урахуванням здійснених відповідачем оплат.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що даний розрахунок виконаний правильно.

З урахуванням викладеного, вимога про стягнення з відповідача 45005,80 грн. пені заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню судом.

Вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 154848,72 грн. за недовикористання у розрахунковому періоді підтверджених обсягів газу позивач обґрунтовує п. 6.2.3 Договору, яким передбачено, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Так, положеннями п. 5.5.1. Договору закріплено, що Споживач зобов`язується дотримуватись дисципліни споживання газу, визначеної розділом 2 Договору, а також Правилами постачання природного газу.

В свою чергу, п. 10 розділу II Правил постачання природного газу закріплено, що Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання.

Відповідно до пункту 5 розділу І Правил постачання природного газу підтверджений обсяг природного газу - плановий об`єм (обсяг) природного газу, обумовлений договором постачання природного газу між споживачем га постачальником на відповідний розрахунковий період, який мас бути поставлений споживач' відповідно до умов цього договору.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в Додатку 1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

В Додатку 1 до Договору сторонами визначено наступні планові обсяги газу на 2021 рік по місяцях в м.куб: серпень 2021 року - 25000 м.куб., вересень 2021 року - 25000 м.куб., жовтень 2021 року - 25000 м.куб., листопад 2021 року - 25000 м.куб., грудень 2021 року - 25000 м.куб.

Відповідно до п. 2.3 Договору постачання та споживання підтверджених обсягів газу протягом місяця здійснюється, як правило, в рівномірному режимі, виходячи із середньодобової норми (далі-добова норма), яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця, або згідно узгодженого сторонами графіку до 25-го числа місяця, що передує місяцю постачання у випадку, якщо споживання здійснюється протягом місяця нерівномірно.

Обсяг споживання природного газу Споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмір +/-10% від підтвердженого обсягу природного газу у відповідну газову добу. (п.2.4 Договору)

У зв`язку з тим, що в розрахункових періодах: серпні, вересні, жовтні 2021 року відповідач недовикористав підтверджені обсяги газу, позивачем розраховано штраф згідно з пунктом 6.2.3 Договору, який становить 154848,72 грн.

Судом перевірений наданий позивачем розрахунок штрафу та встановлено, що даний розрахунок позивачем виконаний правильно.

Оскільки недовикористання відповідачем підтверджених обсягів газу протягом спірного періоду матеріалами справи підтверджено, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 154848,72 грн. штрафу.

Також позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 20162,91 грн. інфляційних втрат та 7535,54 грн. 3 % річних.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться, зокрема зобов`язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплати гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основною боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відтак, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, порушення відповідачем грошового зобов`язання тягне за собою наслідки, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем розрахунків по Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР167-842-21 від 29.07.2021, вимоги про стягнення з нього 3 % річних та інфляційних втрат заявлені позивачем обґрунтовано.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до розрахунку позивача сума 3 % річних за порушення умов і строків оплати поставленого природного газу за серпень - жовтень 2021 року становить 7535,54 грн., яка розрахована за кожним актом приймання-передачі природного газу окремо за загальний період з 26.09.2021 по 16.02.2022 з урахуванням здійснених відповідачем оплат.

Судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок 3 % річних та встановлено, що даний розрахунок позивачем виконаний правильно.

З урахуванням викладеного, вимога про стягнення з відповідача 7535,54 грн. 3 % річних заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню судом.

Що стосується інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

З наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку вбачається, що позивачем заявлені до стягнення інфляційні втрати в розмірі 20162,91 грн., які розраховані за загальний період з листопада 2021 року по січень 2022 року.

Судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що цей розрахунок позивачем виконаний правильно.

З урахуванням викладеного, вимога про стягнення з відповідача 20162,91 грн. інфляційних втрат заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню судом.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню судом.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький комбінат хлібопродуктів», м. Запоріжжя про стягнення 1073876,75 грн. заборгованості за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР167-842-21 від 29.07.2021 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький комбінат хлібопродуктів», (69071, м. Запоріжжя, вул. Пархоменка, буд. 14, офіс 10, ідентифікаційний код юридичної особи 43119671) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія», (01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 32/2, ідентифікаційний код юридичної особи 38863790) 846323 (вісімсот сорок шість тисяч триста двадцять три) грн. 78 коп. основного боргу, 45005 (сорок п`ять тисяч п`ять) грн. 80 коп. пені, 7535 (сім тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 54 коп. 3 % річних, 20162 (двадцять тисяч сто шістдесят дві) грн. 91 коп. інфляційних втрат, 154848 (сто п`ятдесят чотири тисячі вісімсот сорок вісім) грн. 72 коп. штрафу та 16108 (шістнадцять тисяч сто вісім) грн. 15 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України « 03» лютого 2023 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.