РІШЕННЯ

м. Київ

03.02.2023Справа № 910/12243/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/12243/22

за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 23; ідентифікаційний код: 33745659)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Роял-Гранд» (01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 31/27; ідентифікаційний код: 41148999)

про стягнення 39 989,46 грн,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (далі - позивач, Підприємство) звернулася до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Роял-Гранд» (далі - відповідач, Товариство) про стягнення 39 989,46 грн, з яких: 21 641,62 грн основного боргу, 7 619,85 грн інфляційних втрат, 1 268,05 грн 3 % річних та 9 459,94 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору про надання послуг з вивезення побутових відходів від 02.03.2020 №ВП-20579-Ш (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/12243/22; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 14.11.2022 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 31/27), що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучено конверт-повернення поштового відправлення (№391), що надсилався відповідачу без вручення.

Положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п`ята).

В силу приписів частини 6 цієї статті днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

За таких обставин, Господарський суд дійшов висновку про повідомлення належним чином відповідача про розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, які затверджені відповідними Законами України), затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Господарському суді міста Києва встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.03.2020 Підприємством (виконавець) і Товариством (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів (далі за текстом - ТПВ), що утворюються на об`єкті замовника (готель), що знаходиться за фактичною адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 31/27, а замовник зобов`язується прийняти і своєчасно оплачувати послуги (пункт 1.1 Договору);

- кількість (обсяг) побутових відходів, що підлягає вивезенню по факту утворення ТПВ становить 13,2 куб. м в місяць (пункт 1.2 Договору);

- тариф на послуги, які передбачені пунктом 1.1 Договору та надаються Підприємством, встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2019 № 450 «Про внесення змін до тарифів на послугу з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення), що надає комунальне підприємство "Київкомунсервіс" як виконавець цих послуг». Тариф на послуги за Договором становить: 234,22 грн з ПДВ за 1 м3, в місяць - 3 091,66 грн. з ПДВ (пункт 2.1 Договору);

- тарифи на послуги, що надаються за Договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором та про зміну норм накопичення ТПВ є підставою для зміни вартості надання послуг за Договором, з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому, така зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ не потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до договору) і такі нові тарифи та норми накопичення ТПВ будуть застосовуватись при наданні послуг за Договором з дня їх офіційного вступу в законну силу (пункт 2.2 Договору);

-оплата послуг за цим договором, у розмірі, що вказаний у пункті 2.1 Договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів, на розрахунковий рахунок виконавця, на підставі виписаного виконавцем рахунку з моменту отримання направленого виконавцем замовнику рахунку фактури (можливе направлення в електронному вигляді через систему електронного документообігу) [пункт 2.3 Договору];

- при надходженні коштів, які перевищують вартість наданих послуг, різниця оплати зараховується для погашення заборгованості попереднього періоду, а при відсутності заборгованості - як авансування майбутніх платежів (пункт 2.4 Договору);

- за результатами наданих послуг виконавець направляє замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним. Після підписання акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необґрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів, з дати підписання, повернути вищезазначений акт наданих послуг виконавцю. Якщо замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг (пункт 2.5 Договору);

- замовник зобов`язується здійснювати 100% оплату послуг на умовах, зазначених у пунктах 2.3 та 2.5 Договору (пункт 3.7 Договору);

- за прострочення оплати послуг з вивезення побутових відходів за цим договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення (пункт 4.2 Договору);

- Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2020 (пункт 7.1 Договору);

- у разі, якщо жодна із сторін протягом п`ятнадцяти календарних днів до закінчення строку дії Договору не заявить в письмовій формі (шляхом надсилання рекомендованого листа) про свій намір припинити дію даного договору та припинення дії договору не буде оформлене сторонами належним чином, то строк дії цього договору, вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік (пункт 7.2 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку Договір не оспорено та не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором надання послуг з вивезення побутових відходів.

Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору позивач за період з 31.03.2020 по 30.09.2020 надав відповідачу послуги на загальну суму 21 641,62 грн.

Акти наданих послуг та рахунки на оплату наданих послуг за вказаний період у відповідності до пункту 2.3 Договору надсилалися Підприємством Товариству за допомогою програми M.E.Doc та відповідно були отримані відповідачем, однак не оплачені у повному обсязі, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 21 641,62 грн.

Слід зазначити, що відповідачем не спростовано доводи позивача стосовно отримання актів наданих послуг та рахунків за послуги надані у зазначений період, з огляду на відображення даних документів в роздруківці програми M.E.Doc, а відтак факт виконання позивачем обов`язку щодо виставлення на направлення актів та рахунків відповідачу (замовнику) за вказаний період є таким, що встановлений судом, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок здійснити оплату таких послуг у відповідності до умов Договору.

Враховуючи умови пункту 2.6 Договору, якими узгоджено, що якщо замовник не повернув підписані акти у встановлений Договором строк, вони вважаються підписаними та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг, акти наданих послуг за період з 31.03.2020 по 30.09.2020 є такими, що прийняті відповідачем без заперечень та зауважень.

Отже, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманих послуг в узгоджені сторонами у Договорі строки не здійснив, в зв`язку з чим за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 21 641,62 грн; доказів протилежного суду не подано.

Підприємство надіслало 19.11.2020 Товариству платіжну вимогу від 10.11.2020 №7-600, в якій просило погасити заборгованість за Договором.

Факт направлення вказаного листа підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною, копії яких долучені до матеріалів справи.

Однак вказана платіжна вимога була залишена відповідачем без відповіді та належного реагування; доказів протилежного суду не подано.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджуються обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 21 641,62 грн є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача 9 459,95 грн пені, 1 268,05 грн 3% річних і 7 619,85 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Що ж до пені, то слід зазначити таке.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 ГК України).

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною шостою статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 4.2 Договору за прострочення оплати послуг з вивезення побутових відходів за цим договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні, оскільки періоди нарахування не були обмежені шестимісячним строком в силу приписів частини шостої статті 232 ГК України.

Так, за розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення пеня у розмірі 1 217,57 грн.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" до товариства з обмеженою відповідальністю «Роял-Гранд» про стягнення 39 989,46 грн задовольнити частково.

2. Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю «Роял-Гранд» (01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 31/27; ідентифікаційний код: 41148999) на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 23; ідентифікаційний код: 33745659): 21 641 (двадцять одну тисячу шістсот сорок одну) грн 62 коп. боргу; 1 217 (одну тисячу двісті сімнадцять) грн 57 коп. пені; 7 619 (сім тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн 85 коп. інфляційних втрат; 1 268 (одну тисячу двісті шістдесят вісім) грн 05 коп. 3 % річних і 1 969 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн 63 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.02.2023.

Суддя Ігор Курдельчук