номер провадження справи 17/138/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 Справа № 908/1770/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л. при секретарі судового засідання Сиротенко В.К., розглянувши матеріали справи № 908/1770/22

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю КВС-УКРАЇНА, 01042, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 19

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго, 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 180

про стягнення 402 399,08 грн.

У судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

13.09.22 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю КВС-УКРАЇНА (далі ТОВ КВС-УКРАЇНА) за вих. від 09.09.22 до товариства з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (надалі ТОВ ВЕК Палівенерго) про стягнення переплати за договором про постачання електричної енергії споживачу від 08.06.21 № 8Хм у розмірі 327 539,11 грн. та переплати за договором про постачання природного газу від 08.06.21 № 32ПГ2021 у розмірі 71 736,22 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/1770/22 між суддями, 13.09.22 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 19.09.22 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1770/22 у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.10.22 о 10 год. 00 хв.

13.09.22 разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника ТОВ КВС-УКРАЇНА за вих. від 09.09.22 про участь в судовому засіданні 19.10.22 о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі № 908/1770/22, в якому останній просить суд забезпечити проведення судового засідання по справі № 908/1770/22, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 19.09.22 задоволено заяву представника ТОВ КВС-УКРАЇНА за вих. від 09.09.22 про участь в судовому засіданні 19.10.22 о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у цій справі.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває й на теперішній час.

У зв`язку з погіршенням безпекової ситуації в м. Запоріжжі, постійними ракетними обстрілами обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, судове засідання, призначене на 19.10.22 перенесено ухвалою суду від 17.10.22 та призначено справу № 908/1770/22 до розгляду в підготовчому засіданні на 15.11.22 о 10 год. 30 хв.

Ухвалою від 15.11.22 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 18.12.22 включно та відкладено підготовче засідання на 13.12.22 об 11 год. 30 хв.

02.12.22 на електронну адресу суду надійшла заява за вих. від 30.11.22 (зареєстровано в канцелярії суду та передано судді 05.12.22), в якій представник ТОВ КВС-УКРАЇНА Зварун Б.І. просить суд надати можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 13.12.22 об 11 год. 30 хв. поза межами приміщення суду у справі № 908/1770/22.

Ухвалою від 09.12.22 судом залишено без задоволення вказану заяву представника ТОВ КВС-УКРАЇНА за вих. від 30.11.22 про участь в судовому засіданні 13.12.22 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції з підстав викладених у тексті такої ухвали.

12.12.22 до суду надійшла заява за вих. від 09.12.22, в якій представник позивача просить суд провести підготовче засідання 13.12.22 у справі № 908/1770/22 без участі представника позивача, закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті. Крім того, представник позивача просить суд призначити наступне судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Представники сторін в судове засідання 13.12.22 не з`явились, про місце, дату та час були повідомлені належним чином. Відповідач про причини такої неявки суд не повідомив.

Ухвалою від 13.12.22 судом закрито підготовче провадження у справі № 908/1770/22. Вирішено розпочати розгляд справи по суті з 20.12.22 та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.01.23 об 11 год. 30 хв.

Ухвалою від 12.01.23 задоволено клопотання представника ТОВ КВС-УКРАЇНА Зварун Б.І. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції 16.01.23 об 11 год. 30 хв. поза межами приміщення суду у справі № 908/1770/22 (викладе в заяві за вих. від 09.12.22).

Ухвалою від 16.01.23 оголошено перерву під час розгляду справи № 908/1770/22 по суті спору до 23.01.23 о/об 11 год. 30 хв.

18.01.23 на електронну адресу суду надійшла заява, в якій представник ТОВ КВС-УКРАЇНА просить суд про проведення засідання в режимі відеоконференції 23.01.23 об 11 год. 30 хв. поза межами приміщення суду у справі № 908/1770/22.

Ухвалою від 20.01.23 залишено без задоволення вказану заяву представника ТОВ КВС-УКРАЇНА про проведення засідання 23.01.23 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції з підстав викладених у відповідній ухвалі суду.

20.01.22 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення по суті спору, в яких, з поміж іншого, викладено клопотання про поновлення строку для подання додаткових доказів на підтвердження проведення позивачем оплат, а також наявності у відповідача боргу перед позивачем за договором №8-Хм про постачання електричної енергії від 08.06.21.

Розглядаючи наведене вище клопотання судом прийнято до уваги наступне.

Частиною 2 статті 80 ГПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

При цьому, частинами 4, 5 зазначеної статті передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 177 ГПК України визначено, що завданням підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Відповідно п. 7 ч. 2 ст. 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 ГПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадження матеріалів, а також розподіл судових витрат.

З аналізу вищевикладених приписів ГПК України вбачається, що зібрання доказів, поновлення строку для їх подання відбувається саме на стадії підготовчого провадження. На стадії ж розгляду спору по суті вказаним кодексом не передбачено можливості як подання стороною будь-якого доказу, так і поновлення строку на подання таких доказів.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою від 13.12.22 підготовче провадження у справі №908/1770/22 закрито та призначено справу до розгляду по суті. При цьому, на стадії підготовчого провадження від позивача жодної заяви чи клопотання про неможливість подання будь-якого доказу/доказів не надходило. Більш того, про можливість надання додаткових доказів до справи у представника позивача з`явилась на стадії розгляду справи по суті, з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами. Тобто, після того, коли головуючий у цій справі запитав у представника позивача яке відношення до цієї справи має акт-рахунок купівлі-продажу електричної енергії № 8Хм/5301 від 31.12.2021 (постачальник ТОВ «ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО», отримувач ТОВ «КВС-Україна» з посиланням на договір 8Хм від 07.06.2021, електроенергія факт грудень 2021 р.) в контексті того, що позивач у цій справі обґрунтовує свої позовні вимоги договором про постачання електричної енергії споживачу № 8Хм від 08.06.2021, тобто договором з іншою датою укладення (підписання).

За викладених обставин, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання представника позивача про поновлення строку для подання додаткових доказів на підтвердження проведення позивачем оплат, а також наявності у відповідача боргу перед позивачем за договором №8-Хм про постачання електричної енергії від 08.06.21, яке викладено у додаткових поясненнях від 17.01.23, що надійшли до суду 20.01.23.

Відповідно, у суду відсутні підстави для прийняття до розгляду поданих позивачем доказів, долучених до зазначених додаткових пояснень.

В судове засідання 23.01.23 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

23.01.23 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в якому представник позивача просить суд призначити судове засідання на дату «… коли буде існувати технічна можливість для участі представника позивача в режимі відео конференції поза межами приміщення суду...».

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 195 ГПК України (суд розглядає справу протягом 30 днів з дня початку розгляду справи по суті), а також те, що 23.01.23 є останнім днем строку для розгляду справи №908/1770/22 по суті, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи №908/1770/22. Відтак, у задоволенні клопотання представника про відкладення розгляду справи судом відмовлено.

У засіданні 23.01.23, на підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України, судом ухвалено рішення по суті спору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання укладених між сторонами договорів №8Хм від 08.06.21 про постачання електричної енергії споживачу та №32 ПГ 2021 від 08.06.21 постачання природного газу позивачем було здійснено переплату за договорами на загальну суму 402 399,08 грн. На виконання умов договорів та приписів законодавства, що регулює спірні правовідносини, позивач своєчасно повідомив відповідача про припинення зазначених договорів та звернувся до відповідача з листами та претензіями щодо повернення суми переплати. Однак, відповідачем відповіді ані на листи, ані на претензії не надано, суму переплати не повернено.

Відзив на позов, або будь які заперечення від відповідача до суду не надійшли.

Згідно з безкоштовним витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманих судом з сайту «Опендатабот» (який долучено судом до матеріалів справи № 908/1770/22), станом на день прийняття позовної заяви до розгляду, місцезнаходженням ТОВ «Вільна енергетична компанія «Палівенерго» є: 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 180.

З метою належного повідомлення відповідача про дату, місце та час розгляду справи № 908/1770/22 господарським судом на юридичну адресу відповідача в порядку ст.ст. 12, 120, 121, 174, 176, 234, 235, 247, 252 ГПК України направлялись екземпляри усіх ухвал господарського суду Запорізької області у справі №908/1770/22.

Про отримання 23.09.22 відповідачем ухвали суду від 19.09.22 про відкриття провадження у справі №908/1770/22 та призначення судового засідання свідчить підпис уповноваженої особи відповідача у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (ф. 119).

Всі інші ухвали суду (від 17.10.22 про перенесення розгляду справи, від 15.11.22 про продовження строку підготовчого провадження, від 13.12.22 про закриття підготовчого провадження, від 17.01.23 про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи по суті), які надсилались на адресу відповідача до суду не повернулись, що свідчить про отримання їх відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, з урахуванням вимог чинного законодавства яким регламентовано строк розгляду справи, яка розглядається в порядку загального позовного провадження, відповідні процесуальні документи надіслані судом згідно з поштовими реквізитами відповідача.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі залежні від нього заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи № 908/1770/22.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Наявні матеріали справи за № 908/1770/22 дозволяють розглянути справу по суті спору.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

08.06.21 між ТОВ «Вільна енергетична компанія «Палівенерго» - постачальник та ТОВ «КВС-Україна» - споживач укладено договір №8-Хм про постачання електричної енергії споживачу (надалі договір-1), за умовами п. 2.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.5. договору-1, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 5.7. договору-1 визначено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з дати рахунку, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформації про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

В п. 5.8. договору-1 сторони обумовили, що по закінченню розрахункового місяця на підставі наданих даних комерційного обліку споживача, постачальник надсилає споживачу поштою до 11-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, акт купівлі-продажу електричної енергії, підписаний зі свого боку, у 2-х примірниках.

Підпунктом 13 п. 6.1. договору-1 визначено право споживача перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником, та/або достроково призупинити чи розірвати цей договір у встановленому ним порядку.

Відповідно до п. 10.1. договору, споживач має право змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни, вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії).

Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРЕЕ п. 10.2 договору-1).

08.06.21 між ТОВ «Вільна енергетична компанія «Палівенерго» (постачальник) та ТОВ «КВС-Україна» (споживач) укладено договір №32 ПГ 2021 постачання природного газу (надалі договір-2), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2021 році товар: природний газ (код згідно УКТ ЗЕД (далі газ), в обсягах і порядку, передбачених даним договором, споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 3.1. договору-2, порядок оплати на кожний розрахунковий період визначається в додаткових угодах до даного договору.

Остаточний розрахунок за фактично отриманий обсяг газу у звітному місяці здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за місяцем споживання газу (п. 3.1.1 договору-2).

Споживач проводить розрахунки за газ шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 3.2. договору-2).

Відповідно до п. 4.3. договору-2 приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, коли споживач був включений до реєстру постачальника, оформлюється актом приймання-передачі природного газу.

Пунктом 4.8. договору-2 обумовлено, що зміна постачальника газу здійснюється у випадках та у порядку, передбаченому умовами даного договору та/або чинного законодавства, зокрема, відповідно до розділу IV Правил постачання природного газу.

Споживач зобов`язаний письмово повідомити постачальника про намір змінити постачальника не пізніше, ніж за 21 календарний день до запланованої дати припинення договору. Датою повідомлення постачальника в даному випадку вважається дата отримання повідомлення від споживача постачальником. Відповідне повідомлення споживач зобов`язаний направити постачальнику цінним листом з описом вкладень (з повідомленням про вручення) або безпосередньо уповноваженому представнику постачальника (п. 4.9. договору-2).

Листами за вих. від 10.12.212 №163 та №164 позивач повідомив відповідача про припинення договорів №32 ЗП 2021 від 08.06.21 про постачання природного газу та №8Хм від 08.06.21 про постачання електричної енергії у зв`язку з переходом до іншого постачальника.

Листами за вих. від 17.01.22 №6 та №8 позивач просив повернути відповідача залишкові кошти за договорами у зв`язку з призупиненням дії зазначених договорів.

У зв`язку з неповерненням відповідачем коштів, позивач звернувся до останнього з претензіями за вих. від 17.03.22 №101 та №102 щодо повернення коштів у сумі 327 539,11 грн. за договором №8Хм від 08.06.21 про постачання електричної енергії та 74 859,97 грн. за договором №32 ЗП 2021 від 08.06.21 (постачання природного газу 71 736,22 грн. та замовлення потужності 3 123,75 грн.).

Відповідачем вимоги позивач не виконані та грошові кошти, отримані за договорами, не повернуто, що стало підставою для звернення позивача до суду про стягнення 402 399,08 грн. в примусовому порядку.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями ст. 655 ЦК України закріплено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України закріплено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 25.03.20 у справі № 537/4259/15-ц, якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України.

У той же час, абз. 2 п. 6.1.22. ПРРЕ встановлено, якщо споживачем здійснена переплата за прогнозними даними споживання, попередній електропостачальник повинен протягом 5 робочих днів повернути споживачу надлишок коштів. Зазначені платежі мають бути здійснені сторонами протягом 10 робочих днів після зміни електропостачальника.

Як свідчать матеріали справи, за актом виконаних робіт №32 ПГ 2021/5209 від 31.12.21 відповідачем позивачеві поставлено у грудні 2021 р. природний газ на суму 290 539,10 грн., за період грудень 2021 р. позивачем сплачено суму 362 275,32 грн. Тобто, сума переплати становить 71 736,22 грн.

За актом виконаних робіт №32 ПГ 2021/5210 від 31.12.21 вартість замовлення потужності на грудень 2021 р. становить 1 341,32 грн. Позивачем сплачено відповідачеві 4 465,07 грн. Таким чином, переплата становить 3 125,75 грн.

Враховуючи, що позивачем дотримано порядок повідомлення відповідача про припинення договору від 08.06.21 №32 ПГ 2021 постачання природного газу та матеріалами справи доведено наявність переплати позивачем за отриманий природний газ, відповідно переплата у сумі 74 859,97 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення суми 327 539,11 грн. переплати за договором №8 Хм від 08.06.21 суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище в тексті цього рішення, з акту-рахунку купівлі продажу електричної енергії №8Хм/5301 від 31.12.21 вбачається, що у грудні 2021 р. відповідачем передано позивачеві електричну енергію на суму 953 929,13 грн. Позивачем фактично сплачено 1 281 468,24 грн. Тобто, переплата становить 327 539,11 грн.

В той же час, із зазначеного акту-рахунку вбачається, що такий акт-рахунок складено та має відношення до договору №8Хм від 07.06.21.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що в даному випадку постачальником допущено технічну помилку в частині зазначення дати договору.

В той же час, доказів того, що споживач (позивач) звертався до постачальника (відповідача) з листом про внесення змін/виправлення описки в акті-рахунку №8Хм/5301 від 31.12.21 матеріали справи не містять та, відповідно до вимог чинного ГПК України, суду не надано.

З огляду на наведене вище, суд виходить з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами ту обставину, що акт-рахунок №8Хм/5301 від 31.12.21 складено саме до договору №8 Хм від 08.06.21.

За викладених обставин судом, через не доведеність, відмовляється ТОВ «КВС-УКРАЇНА» в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми 327 539,11 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 11- 15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 123, 129, 195, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 180, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю КВС-УКРАЇНА (01042, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 19, ) грошові кошти у розмірі 74 859 (сімдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 97 коп., судовий збір у розмірі 1 122 (одна тисяча сто двадцять дві) грн. 90 коп. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України … повний текст рішення складено 06.02.2023.

Суддя В.Л. Корсун