РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2023Справа № 910/9636/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.,

при секретарі судового засідання - Жалобі С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ СІТІ ПЛЮС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ-БРІЗ"

про стягнення 1 617 000,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Корнієнко Л.В.;

від відповідача: Кучак Ю.Ф..

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ СІТІ ПЛЮС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ-БРІЗ" про стягнення 1 617 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 07.11.2022.

31.10.2022 через відділ автоматизованого документообігу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній підтверджує факт укладення договору та отримання коштів за ним та зазначає, що запроваджений карантин, з подальшим введенням в країні військового стану для відповідача позбавив можливості повернути отримані грошові кошти у строк та в порядку визначений Договором.

У підготовчому засіданні 07.11.2022 судом на підставі ч.5 ст.183 ГПК України оголошено перерву на 22.12.2022.

21.12.2022 через відділ автоматизованого документообігу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

21.12.2022 через відділ автоматизованого документообігу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

22.12.2022 через електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Представник позивача у підготовчому засіданні 22.12.2022 не заперечував щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представник відповідача у підготовче засідання 22.12.2022 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.01.2023.

У судовому засіданні 26.01.2023 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ СІТІ ПЛЮС" (надалі - Позивач/Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ-БРІЗ" (надалі - Відповідач/Позичальник) укладено договір № 22 про надання безпроцентної фінансової допомоги (надалі - Договір), за умовами пункту 1.1. договору, позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у сумі, визначеній цим договором для використання відповідно до цільового призначення, а позичальник приймає цю суму грошових коштів та зобов`язується використовувати її відповідно до цільового призначення визначеного у статті 1 цього договору та повернути так ж саму суму грошових коштів у строк, визначений цим договором.

Відповідно до пункту 1.2. договору, цільове призначення позики: фінансування поточних потреб діяльності позичальника.

Згідно пункту 2.1. договору, сума позики за цим договором становить 1 617 000 грн.

Відповідно до пункту 3.1. договору, позика є безвідсотковою.

Сторони погодили у пункті 4.1.1. договору, що позикодавець за цим зобов`язаний надати позичальникові траншами суму позики, визначену п. 2.1. цього договору, протягом строку, передбаченого в п. 5.1., з моменту підписання цього договору.

Згідно пункту 5.1. договору позика (її частина) надається шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів у розмірі визначеної п. 2.1. договором, на поточний рахунок позичальника, визначений статтею 13 цього договору, протягом 60 календарних днів з моменту підписання цього договору.

Відповідно до пункту 6.1. договору, позика надається терміном до 22.08.2021 року.

Сторони погодили у пункті 7.1. договору, що по закінченні строку, визначеного пунктом 6.1. цього договору, позичальник зобов`язується повертати суму позики позикодавцеві протягом 1 (одного) банківського дня з дати закінчення строку надання позики, який вказаний у пункті 6.1. договору. За погодженням сторін позика може повертатися частинами.

Згідно пункту 11.1. договору, даний договір набуває юридичної сили з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін за договором і діє до повного виконання обома сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

На виконання умов договору позивачем перераховано відповідачу 1 617 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 388 від 22.08.2019 на суму 1 150 000 грн., № 418 від 26.09.2019 на суму 450 000 грн. та № 419 від 27.09.2019 на суму 17 000 грн.

Вказані обставини визнаються обома сторонами, з огляду на те, що у строк, встановлений пунктом 6 Договору, відповідач отриману допомогу не повернув.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач не виконав в строк встановлений у договорі № 22 від 22.08.2019 свої зобов`язання щодо повернення фінансової допомоги розмірі 1 617 000 грн., у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даними позовом.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із пунктом 14.1.257 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статей 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно з частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт перерахування позивачем на рахунок відповідача поворотної фінансової допомоги (відповідно до призначення платежу наявних в матеріалах справи платіжних доручень) на загальну суму 1 617 000 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Розкриваючи зміст засад свободи договору у статтях 6 і 627 Цивільного кодексу України, положення вказаних статей визначають, що свобода договору полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів і погодженні умов договору.

Сторонами в пункті 7.3. договору погоджено, що позичальнику за цим договором надається право повернення позикодавцеві суми позики, визначеної у пункті 2.1. цього Договору, до закінчення строку, на який надається позика, а саме строку зазначеного у пункті 6.1. цього договору. Про намір дострокового повернення суми позики Позичальник зобов`язаний повідомити позикодавця шляхом відправлення відповідного листа по електронній пошті не менше як за один робочий день..

Отже відповідач мав повернути позивачу отримані грошові кошти за договором до 22.08.2021.

Доказів сплати зазначеної суми, матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Отже, оскільки судом встановлено факт перерахування позивачем відповідачу поворотної фінансової допомоги в розмірі 1 617 000 грн та неповернення її останнім всупереч умов укладеного між сторонами договору, вимоги позивача про стягнення з відповідача вказаної суми грошових коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведені норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 1 617 000 грн. заборгованості.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ-БРІЗ" (03110, місто Київ, вулиця Солом`янська, будинок 20-А; ідентифікаційний код: 43182303) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ СІТІ ПЛЮС" (01033, місто Київ, вул. Жилянська, будинок 47-Д, офіс 12; ідентифікаційний код: 40531101) заборгованість у розмірі 1 617 000 (один мільйон шістсот сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 24 255 (двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.02.2023.

Суддя І.В. Приходько