ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"24" січня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2988/22
Господарський суд Одеської області у складі:
судді В.С. Петрова
при секретарі судового засідання К.С. Пірожковій
за участю представників:
від позивача Шевчик О.І,
від відповідача Римар Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут до Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради про стягнення 3633,94 грн., -
Товариство з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради про стягнення 3633,94 грн., у т.ч.: основного боргу 3516,50 грн., пені 110,79 грн., 3% річних 6,65 грн., посилаючись на наступне.
31.03.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут (постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 60АВ797-3307-22, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, підключених до електричних мереж у точках приєднання, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.
Як вказує позивач, згідно п. 5.7 договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються по факту постачання електричної енергії. Споживач здійснює оплату за електроенергію на протязі 10 робочих днів від дня отримання рахунку на підставі підписаного акту приймання-передавання електричної енергії за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому періоді, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
За ствердженнями позивача, ТОВ Львівгаз збут свої зобов`язання згідно умов договору виконало, що підтверджується актом приймання - передачі електричної енергії за серпень 2022 р.
Відповідно до п. 7 додатку № 1 до договору оператором, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії, є АТ ДТЕК Одеські електромережі.
Як вказує позивач, на підтвердження поставки електричної енергії у серпні 2022 р. позивачем надіслано запит на адресу АТ ДТЕК Одеські електромережі (оператор системи розподілу) щодо підтвердження обсягів споживання електричної енергії споживачем КНП "ЦПМСД № 5" ОМР у серпні 2022 р.
Так, позивач вказує, що у відповідь на вищезазначений запит АТ ДТЕК Одеські електромережі повідомлено, що постачальник ТОВ Львівгаз збут здійснював постачання електричної енергії споживачу КНП "ЦПМСД № 5" ОМР до 02.08.2022 р. Крім цього, АТ ДТЕК Одеські електромережі підтверджено, що обсяг розподіленої електричної енергії та віднесеної до постачальника ТОВ Львівгаз збут у серпні 2022 р. складає 1082 кВт*год, що відповідає обсягам, зазначених в акті приймання-передачі електричної енергії у серпні 2022 р.
Позивач стверджує, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену електричну енергію становить 3516,50 грн.
Так, позивач зазначає, що КНП ЦПМСД № 5 ОМР у серпні 2022 р. не своєчасно та не повністю здійснювало оплату за надані йому послуги з поставленої електричної енергії, тому позивач має право на стягнення з відповідача в судовому порядку не лише основного боргу за поставлення електричної енергії, а так само і інфляційні витрати, 3% річних (на підставі ст. 625 ЦК України) та пеню (на підставі п. 5 додатку № 3 до договору).
Відтак, позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 110,79 грн., 3% річних в сумі 6,65 грн.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2022 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2988/22 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05.12.2022 р.
Розгляд справи у судовому засіданні, призначеному на 05.12.2022 р. об 11 год. 00 хв., не відбувся у зв`язку з відсутністю живлення електроенергії в адміністративній будівлі суду 05.12.2022 р. через аварійні відключення енергопостачання у м. Одесі, спричинені масовими ракетними обстрілами ворогом енергетичної інфраструктури України, про що господарським судом складено відповідну довідку.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.12.2022 р. розгляд справи призначено на 26.12.2022 р.
09.12.2022 р. від відповідача на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач з заявленими позовними вимогами не погоджується, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Так, відповідач вказує, що 13 липня 2022 р. за № 797-Сл-4301-0722 від ТОВ Львівгаз збут до КНП ЦПМСД № 5 ОМР надійшло повідомлення щодо виникнення форс-мажорних обставин. Так, відповідач вказує, що листом ТОВ Львівгаз збут повідомило про наявність форс-мажорних обставин, зокрема, надзвичайних, невідворотних та об`єктивних для постачальника, які виникли у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, який продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 р. строком на 30 діб Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 р. №
133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 р. № 2119-ІХ, що також продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 р. строком на 30 діб Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18.04.2022 р. № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 р. № 2212-ІХ, що також продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 р. строком на 90 діб Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 р. № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 р. № 2263-ІХ, що підтверджені листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1, що унеможливлюють виконання умов п. 2.1 договору.
Так, відповідач стверджує, що виходячи з вищезазначеного, ТОВ Львівгаз збут повідомлено про розірвання договору № 60АВ797-3307-22 від 31.03.2022 р. та припинення постачання електричної енергії з 02 серпня 2022 р.
Крім того, посилаючись на п. 5.7 договору, відповідач вказує, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються по факту постачання електричної енергії. Постачальник до 15 числа наступного за розрахунковим місяцем надає споживачу рахунок за фактично спожиту електричну енергію у попередньому місяці. Споживач здійснює оплату за електроенергію на протязі 10 робочих днів від дня отримання рахунку на підставі підписаного акту прийняття-передавання електричної енергії за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому періоді, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.12.2022 р. розгляд справи відкладено на 24.01.2023 р. з огляду на неявку представника відповідача.
10.01.2023 р. на електронну адрес суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на задоволенні позову у повному обсязі з огляду на таке. Позивач звертає увагу суду, що відповідно до п. 13.1 договору, договір набуває чинності з дати підписання сторонами, а в частині виникнення зобов`язань з придбання (замовлення) товарів, їх оплати, з також виникнення бюджетних зобов`язань з дати встановлення споживачеві у встановленому порядку відповідних бюджетних асигнувань у кошторисі з урахуванням статей 23 і 48 Бюджетного кодексу України, та діє до 31.12.2022р. та до повного виконання обов`язків. А тому твердження відповідача про те, що КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради виконало свої зобов`язання є необґрунтованими, оскільки в частині виконання зобов`язань (розрахунків за договором) договір діє до повного їх виконання.
При цьому позивач звертає увагу, відповідачем у відзиві на позовну заяву ніяким чином не спростовується інформація, отримана позивачем від АТ ДТЕК Одеські електромережі (оператор системи розподілу), що обсяг розподіленої електричної енергії та віднесеної до постачальника ТОВ Львівгаз збут у серпні 2022 р. складає 1082 кВт*год, що відповідає обсягам, зазначених в акті приймання-передачі електричної енергії у серпні 2022 р.
Саме тому позивач звертає увагу суду на положення ч. 3 ст. 670 ЦК України де зазначено, що у випадку якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін. Тобто позивач доходить висновку, що враховуючи вищезазначене, відповідач зобов`язаний оплатити додатково спожиту електричну енергію в розмірі 3516,50 грн.
У судовому засіданні 24.01.2023 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут підтримував позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, представник Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради заперечував проти задоволення позовної заяви.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.
31.03.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут (постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради (споживач) укладено договір № 60АВ797-3307-22 про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до п. 2.1 якого постачальник продає електричну енергію, ДК 021:2015-09310000-5, споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, підключених до електричних мереж у точках приєднання, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.
Відповідно до п. 2.2 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеною в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.
Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну або господарське діяльність
Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію дія професійної та підприємницької діяльності.
В п. 3.1 договору зазначено термін поставки по 31 грудня 2022 р. та місце поставки: Комунальне некомерційне підприємство Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5? Одеської міської ради , вул. Семена Палія, будинок 83, корпус 1, м. Одеса.
Відповідно до п. 5.2 договору інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж та 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування.
Пунктом 5.7 договору встановлено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються по факту постачання електричної енергії. Постачальник до 15 числа наступного за розрахунковим місяцем надає споживачу рахунок за фактично спожиту електричну енергію у попередньому місяці. Споживач здійснює оплату за електроенергію на протязі 10 робочих днів від дня отримання рахунку на підставі підписаного акту прийняття-передавання електричної енергії за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому періоді, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника.
Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підтягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.
Пунктом 5.8 договору передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості за електричну енергію та цим договором споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність (обмежену платоспроможність) споживача. Графік погашення заборгованості оформляються додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за договором.
Згідно п. 5.9 договору порядок звіряння фактичною обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції, обраної споживачем.
Комерційна пропозиція, яка є додатком 2 до договору, має містити наступну інформацію:
- ціну (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи);
- спосіб оплати (необхідно обрати лише один з варіантів: попередня оплата, по факту, плановий платіж);
- термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати;
- визначення способу оплати послуг з розподілу через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи та/або напряму з оператором системи (необхідно обрати лише один з варіантів);
- розмір пені за порушення строку оплати або штраф;
- розмір компенсації споживачу за недодержання постачальником якості падання комерційних послуг;
- розмір штрафу за дострокове розірвання договору у випадках, не передбачених умовами договору;
- термін дії договору та умови пролонгації;
- дата та підпис споживача.
Після прийняття споживачем комерційних пропозицій постачальника, внесення змін до них можливе лише за згодою сторін або в порядку, встановленому чинним законодавством.
Відповідно до п.п. 1) п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.
Згідно п. 8.1 договору, якщо за ініціативою споживача необхідно припинити постачання електричної енергії на об`єкт споживача для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення тощо, споживач має звернутися до оператора системи.
Пунктом 9.1 договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.
Відповідно до п. 13.1 договору останній набуває чинності з дати підписання сторонами, а в частині виникнення зобов`язань з придбання (замовлення) товарів, їх оплати, а також виникнення бюджетних зобов`язань з дати встановлення споживачеві у встановленому порядку відповідних бюджетних асигнувань у кошторисі з урахуванням статей 23 і 48 Бюджетного кодексу України, та діє до 31.12.2022 р. та до повного виконання обов`язків.
Згідно п. 13.3 договору за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.
Так, вищевказаний договір був укладений на підставі заяви приєднання Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради до умов договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.03.2022 р. Так, у вищевказаній заяві саме відповідачем було вказано АТ ДТЕК Одеські електромережі у якості оператора системи, з яким споживач уклав договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії.
На виконання умов договору між Товариством з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут та Комунальним некомерційним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради до договору № 60АВ797-3307-22 від 31.03.2022 р. було підписан додаток № 2 обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії споживачу.
31.03.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут та Комунальним некомерційним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради до договору № 60АВ797-3307-22 від 31.03.2022 р. було підписано додаток № 3 комерційну пропозицію, відповідно до п. 1 якого ціну (тариф)електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи) 3,25 грн. з ПДВ.
У п. 2 додатку № 3 до договору № 60АВ797-3307-22 від 31.03.2022 р. сторони погодили, що спосіб оплати- по факту.
Згідно п. 3 додатку № 3 до договору № 60АВ797-3307-22 від 31.03.2022 р. розмір пені за порушення строку оплати або штраф: пеня нараховується за кожен день прострочення оплати, розмір пені 0,5 але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу , що діяла в період за який здійснюється нарахування та сплачується споживачем за вимогою постачальника.
Також, 31.03.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут та Комунальним некомерційним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради до договору № 60АВ797-3307-22 від 31.03.2022 р. було підписано додаток № 4 порядок розрахунків, відповідно до п. 1. якого розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електроенергії для кожного об`єкту споживача приймається місяць з відповідного числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця, згідно з наведеною таблицею № 1. При розрахунку за фактично спожиту електроенергію поняття розрахунковий період? та календарний місяць? вважати прирівняними.
Так у наведеній таблиці зазначено, що датою розрахунку споживача є 25 число.
Відповідно до п. 4 додатку № 4 до договору № 60АВ797-3307-22 від 31.03.2022 р. оплата рахунків за спожиту електроенергію та за інші види нарахувань здійснюються споживачем самостійно на прозу 5-ти банківських днів з дня отримання рахунків, на підставі акту прийняття-передавання товарної продукції грошовими коштами на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання учасника.
За дату оплати приймається дата зарахування коштів на рахунок постачальника або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника.
За внесення платежів, передбачених даним пунктом цього додатку, з порушеним термінів визначених цим додатком. Споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0.5 %, але не більше подвійної облікової ставки Національного банка України, яка діяла на той період, від суми боргу за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а також індекс інфляції та 3% річних.
Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, вищевказаний договір постачання природного газу є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.
Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
У відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
При цьому, як стверджує відповідач та не заперечує позивач, 13 липня 2022 р. за № 797-Сл-4301-0722 від ТОВ Львівгаз збут до КНП ЦПМСД № 5 ОМР надійшло повідомлення щодо виникнення форс-мажорних обставин. Так своїм листом ТОВ Львівгаз збут повідомило про наявність форс-мажорних обставин, зокрема, надзвичайних, невідворотних та об`єктивних для постачальника, які виникли у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. Тобто, ТОВ Львівгаз збут повідомило про розірвання договору № 60АВ797-3307-22 від 31.03.2022 р. та припинення постачання електричної енергії з 02 серпня 2022 р.
- за актом № ЗЛВ82029351 від 15.07.2022 р. відповідачем згідно платіжного доручення № 45 від 18.07.2022 р. сплачено 9025,25 грн.;
- за актом № ЗЛВ82032200 від 11.08.2022 р. відповідачем згідно платіжного доручення № 56 від 16.08.2022 р. сплачено 8017,75 грн.
Як з`ясовано судом, згідно відповіді на запит за вих. № 101/29/03-3950 від 27.09.2022 р. АТ ДТЕК Одеські електромережі, на виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 60АВ797-3307-22 від 31.03.2022 р. Комунальному некомерційному підприємству Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради Товариство з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут здійснювало постачання електричної енергії до 02.08.2022 р., а обсяг поставленої електроенергії у серпні складає 1082 кВт*год.
Тобто, як вбачається із матеріалів справи, Комунальним некомерційним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради, після того, як здійснено остаточний підрахунок ціни договору та підписано сторонами акти приймання-передавання електричної енергії розрахунки за липень 2022 р. у серпні 2022 р. до 02.08.2022 р. спожито 1082 кВт*год.
Так позивачем на підставі отриманих даних було сформовано акт приймання-передачі електричної енергії № ЗЛВ82032916 від 31.08.2022 р., згідно якого відповідачем спожито електричної енергії на загальну суму 3516,50 грн. (2930,42 грн. без ПДВ + 586,08 грн. ПДВ) та рахунок на оплату № 62061896 від 09.09.2022 р. Як вбачається із матеріалів справи, зазначені документи були 09.09.2022 р. направлені на електронну адресу споживача.
В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Отже, постачання позивачем відповідачу електроенергії та прийняття цієї електроенергії відповідачем є підставою виникнення у останнього зобов`язання оплатити спожиту електроенергією відповідно до умов договору та чинного законодавства шляхом здійснення оплати за фактичними показами засобів обліку електричної енергії згідно виставлених рахунків на оплату вартості спожитої активної електроенергії.
Між тим суд зазначає, що перевищення розміру споживання електричної енергії, що у свою чергу потягнула збільшення ціни договору, не звільняє відповідача від обов`язку здійснення оплати за фактично спожиту електричну енергію та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 р. у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України та у рішенні від 30.11.2004 р. у справі Бакалов проти України.
Згідно з ч.1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Проте, як встановлено судом, відповідачем не були виконані зобов`язання за договором договір про постачання електричної енергії споживачу № 60АВ797-3307-22 щодо здійснення оплати вартості спожитої електричної енергії на загальну суму 3516,50 грн. на рахунок постачальника.
Відтак, суд доходить висновку про існування у відповідача невиконаного зобов`язання з оплати за спожиту електричну енергію у серпні 2022 р. до моменту припинення дії договору на суму 3516,50 грн., адже докази сплати відповідачем цієї суми в матеріалах справи відсутні.
Так, несплата позивачу вказаної суми за спожиту електричну енергію у встановлені строки за спірним договором відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання відповідно до умов договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.
Таким чином, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в заявленій сумі 3516,50 грн.
Разом з тим невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна сплата відповідачем поставленого природного газу) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.
Наразі ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України.
Зокрема, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
При цьому застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Слід зазначити, що, виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.
Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань.
Враховуючи вищенаведене та порушення Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради строку сплати за поставлений природній газ в сумі 3516,50 грн., суд вважає, що позивачем цілком правомірно нараховано 3% річних. Так, дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, судом наразі встановлено, що вказаний розрахунок 3% річних за обраний позивачем період прострочення з 24.09.2022 р. по 16.10.2022 р. на суму 6,65 грн. є вірним і обґрунтованим. Відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 6,65 грн. є обґрунтованими.
Стосовно вимог про стягнення пені у розмірі 110,79 грн. господарський суд зазначає наступне.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).
Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У п. 8.3. договору сторонами узгоджено, що у разі несвоєчасної або неповної оплати за природний газ споживач, окрім інфляційних та 3% річних сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, та який стягується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення.
За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.
Ч. 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.
В силу положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Частина 2 статті 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 231 ГК України передбачено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань).
Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.
Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.
Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.
Враховуючи те, що відповідачем не були своєчасно виконані зобов`язання за договором про постачання електричної енергії споживачу № 60АВ797-3307-22, суд вважає, що позивачем було правомірно нараховано пеню у розмірі 110,79 грн. Дослідивши та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми пені в розмірі 110,79 грн., суд вважає його обґрунтованими та вірним та таким що підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.
Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, однак підлягають частковому задоволенню у зв`язку зі зменшенням суми штрафу та пені.
У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн., понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут до Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради про стягнення 3633,94 грн. задовольнити.
Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 01 лютого 2023 р. у зв`язку відсутністю стабільного електропостачання в адміністративній будівлі господарського суду Одеської області.

Суддя В.С. Петров