номер провадження справи 9/160/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023 Справа № 908/2282/22

м. Запоріжжя

За позовом: Концерну Міські теплові мережі, (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69002, м.Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 79-А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «НАШ ДІМ - ЗАПОРІЖЖЯ», (69068, м. Запоріжжя, вул. Омельченка, буд. 9)

про стягнення суми 4215,57 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну Міські теплові мережі про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «НАШ ДІМ - ЗАПОРІЖЖЯ» суми 3624,32 грн. основного боргу за послуги централізованого опалення за лютий, березень 2020 року, суми 572,00 грн. інфляційних втрат, суми 199,25 грн. 3% річних, всього загальної суми 4215,57 грн.

Ухвалою суду від 17.11.2022 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2282/22, присвоєний номер провадження 9/160/22, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, погіршенням безпекової ситуації в місті Запоріжжі, постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України справу розглянуто 09.02.2023. За наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Позовні вимоги мотивовані наступним. 28.10.2019 між сторонами був укладений договір № 650146 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єкту - нежитлового приміщення 137 (літ. Б-9) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 5. Відповідно до додаткової угоди про розірвання договору від 08.06.2020 вказаний договір було розірвано. На виконання умов договору Концерн «МТМ» надав споживачеві послуги з централізованого опалення в період з лютого 2020 року по березень 2020 року на загальну суму 3624,32 грн. Рахунки та акти приймання-передачі наданих послуг за лютий 2020 та березень 2020 позивач направив на юридичну адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією. Споживач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу Теплопостачальної організації не надав, належним чином оформлені акти за спірний період не повернув. Оплату наданих послуг за вказаний період відповідач не здійснив у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 3624,32 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання позивач також нарахував відповідачу суму 572,00 грн. інфляційних втрат та суму 199,25 грн. 3% річних. Позов обґрунтовано ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193 ГК України, ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, та умовами договору №650146 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 28.10.2019.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Судом вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, враховуючи наступне.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі, що надсилалась відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та яка відповідає відомостям, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме на адресу: 69068, м. Запоріжжя, вул. Омельченка, буд. 9, була повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

28.10.2019 між Концерном Міські теплові мережі (Виконавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «НАШ ДІМ - ЗАПОРІЖЖЯ» (Споживач, відповідач у справі) був укладений договір № 650146 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі Договір), за умовами якого Виконавець зобов`язувався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а Споживач - своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 2 Договору визначено об`єкт надання послуг орендоване Споживачем нежитлове приміщення 137 літ. Б-9 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд.5, опалювальна площа 129,24 кв.м.

Вказане нежитлове приміщення було надано відповідачу у строкове платне користування на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 02/05/2019-ОП від 02.05.2019 та акту №1 прийому-передачі об`єкту за договором оренди, терміном до 01 січня 2022 року.

Відповідно до п. 8 Договору сторони узгодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з п. 12 Договору встановлено, що Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Святого Миколая 79а, документи за розрахунковий період: рахунок та акт приймання-передачі наданих послуг.

Отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: - при отриманні нарочним дата вручення представнику споживача; - при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту-3 дні, по області-5 днів, по Україні-7 днів).

У разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у п`ятиденний термін з дати отримання, акт підписується Виконавцем з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Матеріали справи свідчать, що 08.06.2020 Концерном «МТМ» та ТОВ «Керуюча компанія «НАШ ДІМ - ЗАПОРІЖЖЯ» було підписано Додаткову угоду, відповідно до якої у зв`язку із розірванням договору оренди сторони домовилися розірвати Договір № 650146 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 28.10.2019 з 29 травня 2020 року.

В пункті 2 вищевказаної додаткової угоди сторонами визначено, що станом на 01.06.2020 заборгованість складає 3624,32 грн.

Як зазначив позивач у позовній заяві, на виконання умов вказаного вище договору позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення в період з лютого по березень 2020 року, на підтвердження чого надано копії Актів приймання-передачі теплової енергії від 28.02.2020 на суму 1941,78 грн. та від 31.03.2020 на суму 1682,54 грн. У примітках вказаних актів вказано, що у разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень про підписання акту і установлені договором терміни, акт вважається погодженим. На оплату спожитої теплової енергії позивачем відповідачу також виставлені відповідні рахунки.

Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога від 19.08.2022 за вих.№164/44 про сплату заборгованості за спожиту теплову енергію за лютий та березень 2020 в розмірі 3624,32 грн., до якої також були додані акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки на оплату. Направлення даної вимоги відповідачу підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції у серпні 2022 та фіскальним чеком від 29.08.2022, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку основного боргу за договором №650146 від 28.10.2020 відповідач оплату, в тому числі часткову, за теплову енергію спожиту за вищевказаний період не здійснив, у зв`язку з чим його заборгованість перед позивачем складає 3624,32 грн., яка заявлена позивачем до стягнення.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зі змісту ст.ст. 13, 14, 526 ЦК України слідує, що цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.275, ч.6 ст.276 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст.19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до змісту ст. 24 зазначеного Закону основними обов`язками споживача теплової енергії є: додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів.

Згідно з частиною 5 ст. 25 Закону України Про теплопостачання у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

В пункті п. 16 укладеного сторонами договору встановлено, що Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Згідно з п. 32 Договору припинення дії договору не звільняє Споживача від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію та відповідальності, передбаченої цим договором і чинним законодавством України.

За змістом ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію в розмірі 3624,32 грн. підтверджується матеріалами справи. Наявність вказаної заборгованості також була підтверджена сторонами у додатковій угоді від 08.06.2020 про розірвання Договору.

Відповідач позовні вимоги в частині стягнення вищевказаної заборгованості не спростував, доказів виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми боргу не надав.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3624,32 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 572,00 грн. втрат від інфляції, нарахованих на суму боргу за актами за загальний період з квітня 2020 по січень 2022, та суми 199,25 грн. річних, нарахованих починаючи з 20 числа місяця наступного за розрахунковим по кожному за актів та по 01.02.2022 включно.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши за допомогою інформаційно-правової системи «Ліга:Закон» розрахунок втрат від інфляції в межах заявлених позивачем періодів нарахування, суд встановив, що сума втрат від інфляції на суму боргу за актом за лютий 2020 фактично складає 314,52 грн., на суму боргу за актом за березень 2020 257,01 грн., тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню частково в загальному розмірі 571,53 грн.

В частині заявлених позивачем вимог про стягнення 3% річних і здійсненого ним розрахунку 3% річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, у випадку, коли визначено виконання зобов`язання з вказівкою дати, до якої воно повинно бути здійснено, цей обов`язок підлягає виконанню включно з цією датою.

Враховуючи наведене та умови п. 8 договору щодо обов`язку оплати не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, судом здійснено перерахунок відсотків річних з урахуванням початку періоду прострочки з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, та в межах визначеного в розрахунку позивача граничного періоду, внаслідок чого встановлено, що до стягнення з відповідача фактично належить сума 198,95 грн. 3% річних.

Таким чином позовні вимоги задовольняються судом частково.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «НАШ ДІМ - ЗАПОРІЖЖЯ», (69068, м. Запоріжжя, вул. Омельченка, буд. 9) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ; філія АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФОбанку 322313 поточний рахунок НОМЕР_1 ) суму 3624 (три тисячі шістсот двадцять чотири) грн. 32 коп. основного боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «НАШ ДІМ - ЗАПОРІЖЖЯ», (69068, м. Запоріжжя, вул. Омельченка, буд. 9) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ; /р № НОМЕР_2 , ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478) суму 571 (п`ятсот сімдесят одну) грн. 53 коп. втрат від інфляції, суму 198 (сто дев`яносто вісім) грн. 95 коп. 3% річних та суму 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення складено та підписано 09.02.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва