ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"07" лютого 2023 р. Справа№ 910/7240/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.

представники сторін у судове засідання 07.02.2023 не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2022

у справі №910/7240/22 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція»

про стягнення 248 097,04 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (далі по тексту - відповідач) про стягнення 199 632,00 грн основного боргу, 5 398,27 грн 3% річних, 43 066,77 грн інфляційних втрат, 3 721,47 грн судового збору та 20 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №17547/53-124-01-21-14586 від 11.05.2021 в частині оплати за поставлений згідно видаткової накладної №2082 від 02.08.2021 товар. Крім того, позивач нарахував відповідачу 5 398,27 грн 3% річних за період з 02.09.2021 по 27.07.2022 та 43 006,77 грн інфляційних втрат за період з вересня по червень 2022 року на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» 199 632,00 грн суми основного боргу, 3 % річних у розмірі 5 398,27 грн, 43 066,77 грн інфляційних втрат та 3 721,47 грн судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

Суд першої інстанції розглянув дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до приписів ст. 247 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України).

07.11.2022 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/7240/22 в порядку ст. 129 ГПК України, яка була здана на пошту 02.11.2022, про що свідчить поштовий конверт за поштовим відправленням 676. За вказаною заявою позивач просив суд першої інстанції ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн у справі №910/7240/22.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.11.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» про ухвалення додаткового рішення залишив без розгляду.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано заяву з пропущенням встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України строку.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/7240/22, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/7240/22 та передати справу (заяву) на розгляд суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції не було досліджено наявні докази на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку, приписами ГПК України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи.

Як зазначає позивач, справа №910/7240/22 розглядалась судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а про наявність судового рішення позивач та його представник дізнались 28.10.2022 - день отримання повного тексту рішення у справі №910/7240/22, що підтверджується поштовим відправленням за №104. При цьому, позивач у відповіді на відзив відповідача у справі №910/7240/22 зазначав про те, що належні докази (рахунки, квитанції, платіжні доручення, акти виконаних робіт) на підтвердження розміру понесених судових витрат будуть надані позивачем у визначені строки та у встановленому порядку.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» у справі №910/7240/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Владимиренко С.В., судді Ходаківська І.П., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7240/22. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/7240/22.

19.12.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/7240/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/7240/22 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/7240/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/7240/22. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 23.01.2023. Розгляд апеляційної скарги призначено на 07.02.2023 о 14 год. 20 хв.

07.02.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 910/7240/22 без його участі.

Відповідач своїх представників в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом надсилання ухвали суду від 02.01.2023 у справі №910/7240/22 на електронну пошту, відомості про яку містяться у матеріалах даної справи.

Згідно ч.ч. 3, 6, 8 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Доказів зміни електронної поштивідповідачем суду не надано.

Таким чином, апеляційний господарський суд повідомив відповідача про час та місце розгляду справи №910/7240/22 належним чином. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 у справі №761/14537/15-ц.

З 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі у добровільному порядку. На що також звертає увагу учасників процесу Верховний Суд у своїх ухвалах від 12.10.2022 у справі №910/14311/21, від 12.10.2022 у справі №910/14469/21, від 12.10.2022 у справі №922/2017/17.

Верховий Суд в ухвалі від 22.08.2022 у справі № 916/2731/21 вказав, що відповідно до Рішення Ради Суддів України від 05.08.2022 з метою підвищення рівня використання інструментів електронного судочинства під час відправлення правосуддя в умовах скрутного фінансового забезпечення судів рекомендовано судам, зокрема у випадках, коли адвокат, нотаріус, приватний виконавець, арбітражний керуючій, судовий експерт, державний орган, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального секторів економіки, який бере участь у справі, не має офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - вимагати зареєструвати таку офіційну електронну адресу для подальшого направлення судом процесуальних документів в електронній формі; виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень у першу чергу здійснювати за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання). Закликано усіх учасників судових проваджень, зокрема - з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у їх справах, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки; зареєструвати електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; зареєструватися в підсистемі «Електронний кабінет» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи; використовувати функціонал «Електронного кабінету» для ознайомлення з поданими документами в електронній формі.

Також ухвалу Північного апеляційного господарського суд від 03.01.2023 у справі №910/7240/22 розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, інформація про розгляд справи №910/7240/21 міститься на сайті Судової влади України, які, наразі, є доступним для всіх учасників процесу.

Таким чином, відповідач повідомлений судом апеляційної інстанції, при цьому явка обов`язковою не визнавалась, а тому справа №910/7240/22 розглядається за відсутності представників учасників справи.

Розглянувши вимоги та доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

За приписами ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 1, 3, 4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Як вже зазначалось, суд першої інстанції розглянув дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до приписів ст. 247 ГПК України.

У позовній заяві позивач навів попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповіді на відзив позивач заначив, що робота адвоката триває протягом всього судового процесу до ухвалення судом рішення, належні докази (рахунки, квитанції, платіжні доручення, акти виконаних робіт) будуть надані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Із заяви позивача про ухвалення додаткового рішення вбачається, що копію рішення у справі №910/7240/22 ним отримано 28.10.2022, що підтверджується поштовим відправленням за номером 104.

Матеріали справи №910/7240/22 містять рекомендоване поштове повідомлення №104 (а.с. 104), яким підтверджується, що рішення у даній справі позивачем отримано 28.10.2022.

Відповідно до ст. 285 ГПК України судові рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Отже, позивач отримав судове рішення у даній справі 28.10.2022 та відповідно протягом п`яти днів подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №910/7240/22 із доказами на підтвердження понесених судових витрат (професійну правничу допомогу).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи вимоги ГПК України та те, що у процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас у даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №922/736/20.

Вимога щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (п. 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження, коли проведення судових дебатів процесуальним законом взагалі не передбачено, учасник справи має дотримуватися встановленого пунктом 2 частини восьмої статті 129 ГПК України п`ятиденного строку для подання заяви про розподіл судових витрат та доказів понесення таких витрат, а в разі його пропуску - належним чином обґрунтувати поважність причин. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 918/853/20.

Отже, позивач отримав судове рішення у даній справі 28.10.2022 та, враховуючи те, що розгляд справи №910/7240/22 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, протягом п`яти днів з дня отримання судового рішення подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №910/7240/22 із доказами на підтвердження понесених судових витрат (професійну правничу допомогу).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем подано заяву з пропущенням встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України строку та залишення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» про ухвалення додаткового рішення.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04.12.1995). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04.12.1995 та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10.04.2003).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28.10.1998).

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).

Статтею 280 ГПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За приписами статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/7240/22 скасуванню, справа №910/7240/22 в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» про ухвалення додаткового рішення передається на розгляд суду першої інстанції.

За правилами процесуального закону, прийняття рішення про скасування ухвали суду із направленням справи для продовження розгляду унеможливлює вирішення питання про зміну розподілу судових витрат, сплачених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, так і про розподіл судових витрат, понесених у суді апеляційної інстанції. Подібні за змістом правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 756/6141/16-а, від 07.09.2022 у справі №911/2130/21.

Враховуючи те, що справа передається на розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 271, 275, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/7240/22 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/7240/22 скасувати. Справу №910/7240/22 в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплект» про ухвалення додаткового рішення передати на розгляд суду першої інстанції.

3. Матеріали справи № 910/7240/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08.02.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова