ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2023 р. Справа№ 910/16891/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 10.01.2022

у справі № 910/16891/21 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 120 263, 70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 120 263, 70 грн. за договором обов`язкового страхування наземного транспорту «Класік» № 118164а0ш від 16.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем в силу положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу, водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, застрахована відповідачем на підставі полісу, позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.10.2021 у справі № 910/16891/21 позовні вимоги задоволено. На підставі рішення суду з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 120 263 грн. 70 коп. страхового відшкодування та 2 270 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором № 118164а0ш добровільного страхування наземного транспорту «Класік» та у зв`язку із настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, перейшло право вимоги до відповідача.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою № 4231 АРКС від 28.07.2021 в якій повідомив про відшкодування шкоди на користь ТОВ «Атоподіум» у розмірі 120 263, 70 грн. у зв`язку із чим просив відшкодувати позивачу понесені збитки на підставі договору № 118164а0ш добровільного страхування наземного транспорту «Класік» від 16.09.2020.

Однак відповідач не сплатив позивачу суму страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що обов`язок щодо відшкодування збитку завданого внаслідок ДТП покладається на відповідача відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки позивачем було здійснено виплату на користь потерпілої особи у розмірі 120 263, 70 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" не отримувало жодної заяви про регресні вимоги від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія"АРКС".

Набуття права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за полісом обов`язкового відповідальності власників наземних транспортних засобів взятих на себе зобов`язань полягає виключно за умови подання такому страховику у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), подання якої не є формою досудової вимоги (претензією) та елементом порядку досудового врегулювання спору, а є підставою для реалізації права на отримання страхового відшкодування та є складовим елементом юридичного складу, за наявності якого у відповідача (страховика за Полісом) настає обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Апелянт вважає, що оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, то на момент звернення з позовом до суду відповідачем не були порушені права позивача, а строк виконання зобов`язання зі сплати страхового відшкодування не настав.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує проти доводів апеляційної скарги та зазначає, що матеріали справи містять належні докази звернення ПРАТ «СК «АРКС» до ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» із заявою про виплату страхового відшкодування (заява про регресні вимоги від 28.07.2021 року № 4231 АРКС). Доказами звернення є насамперед реєстр листів на відправку від 31.07.2021 року, з п. 11 якого вбачається, що на адресу ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» направлено регресну вимогу № 4231 АРКС (поштове відправлення 88). Позивач просить суд апеляційної інстанції залишити рішення Господарського суду міста Києва без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

16.09.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Аркс" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 118164а0ш.

Згідно п.4 предметом укладеного договору є майнові інтереси страхувальника (вигодо набувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Renault Logan» державний номер НОМЕР_1 та іншим майном, вказаними у розділах 4., 5. договору.

Відповідно до п. 11. договору страхова сума складає 325 000, 00 грн.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє з 30.09.2020 по 29.09.2021 (п. 17 договору).

17.05.2021 о 13:45 год. у м. Чернівці, на нерегульованому перехресті вулиць Головної та О. Гузар, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Renault Logan» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.06.2021 року у справі № 727/4551/21 встановлено, що водій ОСОБА_2 17.05.2021 о 13:45 год. у м. Чернівці, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 на нерегульованому перехресті вулиць Головної та О. Гузар, при повороті ліворуч не надала перевагу та допустила зіткнення з транспортним засобом «Renault Logan» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Водія ОСОБА_2 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. на користь держави.

Вказана дорожньо-транспортна пригода призвела до пошкодження транспортних засобів, зокрема, застрахованого позивачем транспортного засобу «Renault Logan» державний номер НОМЕР_1 .

17.05.2021 страхувальник транспортного засобу «Renault Logan» державний номер НОМЕР_1 звернувся до позивача (страховика) із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу страхового відшкодування ТОВ «АВТОПОДІУМ».

Відповідно до рахунку № Рх20211473 від 18.05.2021, виставленого ТОВ «АВТОПОДІУМ», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 120 263, 70 грн.

16.06.2021 позивачем на підставі вказаного вище рахунку складено страховий акт № ARX 2800957 на розрахунок суми страхового відшкодування в розмірі 120 236, 70 грн.

17.06.2021 позивачем у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 118164а0ш, у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено потерпілій особі страхове відшкодування на рахунок ТОВ «Автоподіум» у розмірі 120 263, 70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 790759 від 17.06.2021.

31.07.2021 позивач направив відповідачу заяву про регресні вимоги за вих. № 4231 АРКС від 28.07.2021, в якій повідомив Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" про страхове відшкодування на користь ОСОБА_1 , у зв`язку із чим просив відповідача відшкодувати позивачу 120 263, 70 грн. в порядку регресу на підставі договору №ЕР 201860636 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначена заява була направлена на адресу відповідача, що підтверджується реєстром листів на відправку від 31.07.2021 року, з п. 11 якого вбачається, що на адресу ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» направлено регресну вимогу № 4231 АРКС (поштове відправлення 88) та фіскальним чеком від 31.07.2021 ФН .

Відповідач не сплатив суму страхового відшкодування позивачу, відповідь на заяву позивача не надав, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 120 263, 70 грн суми страхового відшкодування.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

Положеннями статті 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом статті 980 Цивільного кодексу України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

У свою чергу, за вольовою ознакою згідно з положеннями статті 999 Цивільного кодексу України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 Цивільного кодексу України у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Статтею 27 Закону України "Про страхування", п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

До таких випадків, зокрема, відноситься виплата страховиком за договором добровільного страхування страхового відшкодування страхувальнику (потерпілому), внаслідок чого до такого страховика переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток, зокрема, й до страхувальника за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Таким чином, у даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , тобто особи, яка визнана винною в ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП у межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з підпунктом 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, колегія погоджується з висновком місцевого суду щодо задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, передбаченого полісом № ЕР 201860636, колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 120 263, 70 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Наведені апелянтом доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та ґрунтуються на намаганнях здійснити переоцінку обставин справи, об`єктивно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається, отже апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" задоволенню не підлягає.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270 пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 у справі № 910/16891/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 10.01.2022 у справі № 910/16891/21 залишити без задоволення.

Матеріали справи № 910/16891/21 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 06.02.2023.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка