ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. Справа№ 910/18193/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Коробенка Г.П.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 25.01.2023 у справі №910/18193/21 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022, повний текст якого складений 18.08.2022

у справі №910/18193/21 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак»

до 1. Міністерства юстиції України

2. Київської міської державної адміністрації

3. Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бутько Мар`яна Володимирівна

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3 - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3964/5 від 04.11.2021 про задоволення скарги Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та зобов`язання Міністерства юстиції України відновити запис про зареєстроване право постійного користування на земельну ділянку за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» з кадастровим номером :96:001:0040, площею 74,4527 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час розгляду скарги Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Міністерством юстиції України порушено норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, норми іншого законодавства України, в редакціях, які діяли на момент розгляду скарги. До вказаних порушень позивачами віднесено те, що:

- висновки Міністерства юстиції України не відповідають підставам для задоволення скарги, оскільки позивач є належним та правомірним користувачем земельної ділянки, а державному реєстратору було надано вичерпний перелік документів необхідних для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, зокрема, державний акт від 1946 та статут позивача;

- відповідачем порушено порядок та процедуру розгляду скарги, оскільки оскаржуваний наказ не містить жодного належного обґрунтування та надання оцінки очевидності допущених державним реєстратором порушень, що в свою чергу свідчить про його невмотивованість;

- у Міністерства юстиції України була відсутня компетенція щодо розгляду скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав коли стосовно нерухомого майна був наявним судовий спір у справі № 362/4965/21, а скаргу подано неналежним суб`єктом.

Відповідачі проти задоволення позову заперечили пославши на те, що:

- оскаржувана реєстраційна дія приватного нотаріуса Бутько М.В. містила очевидні порушення закону (у розумінні абз. 2 п. 8 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128), у зв`язку з чим в Міністерства юстиції України були достатні підстави для розгляду скарги невідкладно без розгляду її колегіально;

- надані позивачем державному реєстратору документи не були достатніми для реєстрації за позивачем право постійного користування спірною земельною ділянкою;

- зі змісту ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2021 у справі № 362/4965/21 вбачається відсутність обґрунтованих підстав стверджувати, що спір у справі № 362/4965/21 виник щодо земельної ділянки за кадастровим номером :96:001:0040;

- з огляду на те, що спірна земельна ділянка відповідно до даних Публічної кадастрової карти України, розташована в межах м. Києва та належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва, а Київська міська рада як уповноважений орган жодних рішень щодо передачі у власність або користування будь-яким фізичним чи юридичним особам земельної ділянки :96:001:0040 не приймала, при цьому приватним нотаріусом не вчинено жодних дій щодо отримання інформації від Київської міської ради щодо прийняття рішення Київською міською радою про передачу у власність або користування зазначеної земельної ділянки у встановленому законом порядку, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є належним скаржником.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/18193/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що

- підставою для прийняття скасованого рішення державного реєстратора слугував державний акт на вічне користування землею колгоспами від 24.02.1946 № 548357, виданий Виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих про те, що за сільськогосподарською артіллю ім. Ворошилова закріплюється в безплатне і безстрокове користування, тобто навічно, земля в кількості 1217,3 га, а також відомості з Державного земельного кадастру від 10.09.2021 № 49423999, отримані в результаті взаємодії, в яких зазначено, що власником (користувачем) земельної ділянки є Виконавчий комітет Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих, а також, документ, що посвідчує це право є вищевказаний державний акт. Однак, для підтвердження належності та правомірності земельної ділянки користувачу - TOB «Агрофірма Зодіак» державному реєстратору не було надано жодних документів, які посвідчують те, що сільськогосподарська артіль імені Ворошилова (користувач земельної ділянки зазначений в державному акті) було реорганізовано/перетворено в TOB «Агрофірма Зодіак»;

- доводи позивача про порушення відповідачем 1 процедури та порядку розгляду скарги та не зазначення конкретних обставин, які свідчили б про очевидність порушення закону, вчиненого державним реєстратором, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи так як:

1) за змістом Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, розгляд скарг за загальним правилом здійснюється колегіально, проте, у випадку виявлення наявності очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мінюсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом невідкладно без розгляду її колегіально;

2) скарга Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.11.2021 № 6 зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.11.2021 за № 126955-9-21, а розгляд її на наявність підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю здійснено не пізніше наступного робочого дня, тобто 03.11.2021, в свою чергу 04.11.2021, без розгляду скарги колегіально, Офісом протидії рейдерству в робочому порядку підготовлено службову записку щодо необхідності розгляду зазначеної скарги невідкладно без розгляду колегіально, яку погоджено Першим заступником Міністра юстиції України.

3) Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 та Закону України «Про державне реєстрацію речових прав на нерухоме майно» не містить переліку та критеріїв оцінки віднесення правопорушень у сфері державної реєстрації до очевидних, тому наявність підстав для віднесення конкретного правопорушення до категорії очевидних оцінюється безпосередньо Міністерством юстиції України під час розгляду скарги в силу наявності дискреційних повноважень;

4) під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Верховним Судом України у постанові від 14.03.2017 в справі № 800/323/16 викладено наступну позицію - суд не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими ч. 3 ст. 2 КАС України, підміняти його перебирати на себе повноваження, надані законом відповідному суб`єкту владних повноважень;

- з долученої до позовної заяви копії ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2021 у справі № 362/4956/21 не вбачається за можливе встановити, що спір виник саме щодо земельної ділянки з кадастровим номером :96:001:0040;

- оскільки спірна земельна ділянка відповідно до даних Публічної кадастрової карти України розташована в межах м. Києва та належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва, а Київська міська рада як уповноважений орган та розпорядник земель комунальної власності на території м. Києва жодних рішень щодо передачі у власність або користування будь-яким фізичним чи юридичним особам земельної ділянки з кадастровим номером :96:001:00407 не приймала, і державним нотаріусом не вчинено жодних дій щодо отримання інформації від Київської міської ради, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)є належним скаржником.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/18193/21 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, таким, що суперечить наявним у справі матеріалам та фактичним обставинам.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач послався на те, що:

- в матеріалах справи наявна сукупність доказів, які безпосередньо підтверджують обставини правонаступництва позивача щодо спірної земельної ділянки, а саме: протокол Загальних зборів засновників ТОВ «Агрофірма Зодіак», Статут ТОВ «Агрофірма Зодіак» та лист Києво-Святошинскої РДА від 21.03.2006 № 07-22-11/7;

- державному реєстратору було надано вичерпний перелік документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, зокрема, державний акт від 24.02.1946 та статут позивача. В свою чергу наявність підстав для вчинення спірної реєстраційної дії підтверджувалась відомостями Державного земельного кадастру;

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність очевидних порушень у діях приватного нотаріуса під час прийняття рішення про державну реєстрацію віл 10.09.2021 № 60305624;

- з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що відмовляючи у відкритті провадженні у справі № 362/5342/21 Васильківський міськрайонний суд Київської області послався на переданий за підсудністю спір - справа № 362/4965/21 за позовом до ТОВ «Агрофірма Зодіак» у якій позивач просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 1,8 умовних кадастрових гектарів, виділивши її із земельної ділянки, площею 74.45 га., що розташована в межах урочища Бортничі, Дарницького району м. Києва, що перебувала у користуванні колишнього КСП Шпитьківське на підставі Державного акту на вічне користування землею колгоспами № 548357 та скасувати запис про державну реєстрацію права постійного користування № 43905836 ТОВ «Агрофірма зодіак» на земельну ділянку площею 74.45 га., що розташована в межах урочища Бортничі, Дарницького району м. Києва, що перебувала у користуванні колишнього КСП Шпитьківське. Вказане свідчить про те, що справа № 362/4965/21 стосується спірної земельної ділянки;

- Київська міська державна адміністрація не є належним суб`єктом звернення зі скаргою, оскільки спірна земельна ділянка не перебуває на балансі та не відноситься до компетенції Київської міської державної адміністрації, а є власністю територіальної громади міста Києва.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2022, справу №910/18193/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В..

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 у Господарського суду міста Києва витребувано матеріали справи №910/18193/22, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №910/18193/21.

21.09.2022 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2859/22 від 23.09.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2022 справу № 910/18193/21 передано на розгляд колегії суддів: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя, судді - Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В..

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2996/22 від 29.09.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.25022 справу № 910/18193/21 передано на розгляд колегії суддів: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя, судді - Тарасенко К.В., Шаптала Є.Ю..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/18193/21, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.11.2022 о 10:45 год.

17.10.2022 до суду від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач 1, з посиланням на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

14.11.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи в якому позивач просить призначити судову земельно-технічну експертизу у справі № 910/18193/21 проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та на вирішення якої поставити наступне питання:

1) Чи утворена земельна ділянка площею 74,4527 га, кадастровий номер № :96:001:0040, що знаходиться за адресою: урочище Бортничі у Дарницькому районі м. Києва, шляхом поділу земельної ділянки площею 748 014,15 га, кадастровий номер № :96:001:0005, що знаходиться за адресою: в межах Дарницького району м. Києва?

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду №09.1-08/3575/22 від 14.11.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18193/21.

Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №910/18193/21, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2022, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/18193/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю..

16.11.2022 до суду від представника Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та відповідача 2 надійшли письмові пояснення щодо апеляційної скарги в яких вказана особа, з посиланням на встановлені судом першої інстанції у оспорюваному рішенні висновки, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 задоволено Клопотання Київської міської державної адміністрації та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відкладення розгляду справи, розгляд апеляційної скарги відкладено на 13.12.2022 о 10:15 год., учасників справи зобов`язано надати суду належним чином засвідчену копію державного акту на право колективної власності на землю № 108 від 18.08.1999 або письмові пояснення в разі неможливості надати вказаний документ.

Крім того колегією суддів вирішено, що клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи буде розглянуто в наступному судовому засіданні.

18.11.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи в якому позивач просить призначити судову земельно-технічну експертизу у справі № 910/18193/21 проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та на вирішення якої поставити наступне питання:

1) Чи утворена земельна ділянка площею 74,4527 га, кадастровий номер № :96:001:0040, що знаходиться за адресою: урочище Бортничі у Дарницькому районі м. Києва, шляхом поділу земельної ділянки площею 748 014,15 га, кадастровий номер № :96:001:0005, що знаходиться за адресою: в межах Дарницького району м. Києва?

12.12.2022 до суду від позивач надійшли письмові пояснення до яких позивачем додані копії рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.05.2009 у справі № 2-1302/9 та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2022 у справі № 640/36503/21.

У вказаних поясненнях позивач зауважив на тому, що судовими рішеннями у справі № 640/36503/21 встановлено законність дій державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бутько Мар`яни Володимирівни щодо реєстрації права постійного користування позивачем спірною земельною ділянкою.

13.12.2022 до суду від представника Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та відповідача 2 надійшли письмові пояснення/заперечення на клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі № 910/18193/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» про відкладення розгляду справи, розгляд апеляційної скарги відкладено на 20.12.2022 о 10:00 год., учасників справи вдруге зобов`язано надати суду належним чином засвідчену копію державного акту на право колективної власності на землю № 108 від 18.08.1999 або письмові пояснення в разі неможливості надати вказаний документ.

14.12.2022 до суду від відповідача 1 надійшли письмові пояснення в яких відповідач 1 зазначив про те, що у відповідача 1 у розпорядженні відсутній державний акт на право колективної власності на землю № 108 від 18.08.1999, а відтак надати його копію відповідача 1 не має можливості.

14.12.2022 до суду від відповідача 1 надішли заперечення на клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі № 910/18193/21.

16.12.2022 до суду надійшла заява позивача про відвід, в якій позивач просить відвести суддю Північного апеляційного господарського суду Яковлєва М.Л. від апеляційного розгляду у справі № 910/18193/21.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/3842/22 від 19.12.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18193/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2022, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/18193/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю..

20.12.2022 до суду від позивача надійшло додаткові письмові пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 визнано необґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Яковлєва М.Л., справу №910/18193/21 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2022 року заяву ТОВ «Агрофірма Зодіак» про відвід головуючого судді Яковлєва М.Л. у справі №910/18193/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» про відвід головуючого судді Яковлєва М.Л. від розгляду справи №910/18193/21 відмовлено.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/93/23 від 10.01.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18193/21.

Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №910/18193/21, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2023, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю., Коробенко Г.П..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/18193/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Коробенко Г.П., розгляд апеляційної скарги призначено на 25.01.2023 о 09:45 год.

25.01.2023 до суду від позивача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи в якому позивач, з посиланням на зайнятість його представників в інших судових засіданнях, просить відкласти судове засідання на іншу дату та час.

Порадившись на місці, колегія суддів не зійшла підстав для задоволення поданих позивачем клопотань з огляду на наступне.

За приписами ч. 11 ст. 270 ГПК України, яка встановлює порядок розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.

Окрім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу в судовому засіданні 25.01.2023 за відсутності уповноваженого представника позивача. Відсутність представника позивача в цьому випадку не перешкоджає розгляду апеляційної скарги та не повинна заважати здійсненню правосуддя, оскільки процесуальну позицію позивача викладено у апеляційній скарзі, а участь представників в судовому засіданні не була визнана обов`язковою.

Близька за змістом правова позиції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання учасника справи про відкладення розгляду справи викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.07.2022 у справі № 910/11818/18.

Також колегія суддів не знайшла підстав для задоволення поданого позивачем клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи з підстав, які будуть викладені нижче.

Станом на 25.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

Позивач та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бутько Мар`яна Володимирівна представників в судове засідання не направив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників позивача та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бутько Мар`яна Володимирівна за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представники відповідачів та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

02.11.2021 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою вих.№ 6 від 01.11.2021 в якій просив скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бутько Мар`яни Володимирівни від 10.09.2021 № 60305 (далі Рішення) про державну реєстрацію право постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :96:001:0040, площею 74.4527 га за позивачем.

04.11.2021 Міністерством юстиції України винесено Наказ № 3964/5 «Про задоволення скарги» (далі Наказ) відповідно до якого вирішено:

1) скаргу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.11.2021 № 6 задовольнити у повному обсязі;

2) скасувати Рішення;

3) анулювати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бутько Мар`яні Володимирівні;

4) виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству;

5) виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Оскаржуваний Наказ винесено з огляду на наступне:

- підставою для прийняття Рішення приватним нотаріусом Бутько М.В. слугував державний акт на вічне користування землею колгоспами від 24.02.1946 № 548357, виданий Виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих про те, що за сільськогосподарською артіллю імені Ворошилова закріплюється в безплатне і безстрокове користування, тобто навічно, земля в кількості 1217,3 га, відомості з Державного земельного кадастру від 10.09.2021 № 49423999, отримані в результаті взаємодії, в яких зазначено, що власником (користувачем) земельної ділянки є Виконавчий комітет Київської -Святошинської районної Ради депутатів трудящих, а також, документ, що посвідчує це право є вищезазначений акт. В свою чергу позивача як юридичну особу було зареєстровано 26.04.2000;

- таким чином, документи не давали змоги встановити набуття права користування за позивачем, а також рішення прийняте попри наявні суперечності між поданими документами та отриманими відомостями про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі;

- оскаржуване рішення прийнято з очевидними порушеннями законодавства у сфері державної реєстрації, у зв`язку з чим є достатні підстави для розгляду скарги Міністерством юстиції України невідкладно без розгляду її колегіально.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач послався на те, що;

- висновки Міністерства юстиції України не відповідають підставам для задоволення скарги, оскільки позивач є належним та правомірним користувачем земельної ділянки, а державному реєстратору було надано вичерпний перелік документів необхідних для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, зокрема, державний акт від 1946 та статут позивача;

- відповідачем порушено порядок та процедуру розгляду скарги, оскільки оскаржуваний наказ не містить жодного належного обґрунтування та надання оцінки очевидності допущених державним реєстратором порушень, що в свою чергу свідчить про його невмотивованість;

- у Міністерства юстиції України була відсутня компетенція щодо розгляду скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав коли стосовно нерухомого майна був наявним судовий спір у справі № 362/4965/21, а скаргу подано неналежним суб`єктом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, що колегія судів вважає вірним з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 № 834-VIII (Закон № 834-VIII), Міністерству юстиції України було надано повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

З 01.01.2016 набув чинності Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі Порядок № 1128), яким визначено процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (далі - суб`єкт оскарження), що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами (далі - суб`єкт розгляду скарги) відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і далі в редакції, яка була чинною станом на дату розгляду Скарги - примітка суду) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги:

1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора;

2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган (ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Частиною 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені пп. «а», «ґ» і «е» п. 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку № 1128 (тут і далі в редакції, яка була чинною станом на дату розгляду Скарги - примітка суду) цей Порядок визначає процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - скарги у сфері державної реєстрації).

Рішення, дії або бездіяльність суб`єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду (пункт 17 Порядку № 1128).

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Щодо посилань позивача на те, що висновки Міністерства юстиції України не відповідають підставам для задоволення скарги, оскільки позивач є належним та правомірним користувачем земельної ділянки колегія суддів зазначає про таке.

З матеріалів справи слідує, що позивач послався на те, що право користування на спірну земельну ділянку ним набуто з огляду на наступні обставини:

- 24.02.1946 на підставі державного акту на вічне користування землею колгоспами № 548357 сільськогосподарській артілі імені Ворошилова с. Дмитрівка, Києво-Святошинського району, Київської області було передано у вічне користування землю в кількості 1217,3 га;

- у 1959 році на базі сільськогосподарських артілей сіл Шпитьки, Горбовичі, Личанка створене Державне сільськогосподарське підприємство радгосп «Шпитьківський», до складу земель якого ввійшла частина заплавних черезсмужних земель колишніх сільськогосподарських артілей ім. Ворошилова «Жовтень»;

- у серпні 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради народних депутатів від 04.09.1997 № 1922, код 00849445, радгосп «Шпитьківський» перетворений в Колективне сільськогосподарське підприємство «Шпитьківське»;

- цього ж року, інститутом землеустрою Української академії аграрних наук складено технічний звіт по коригуванню планових матеріалів зйомок минулих років державного Сільськогосподарського підприємства радгоспу «Шпитьківський» Києво-Святошинського району Київської області, згідно з яким на земельній ділянці знаходиться землекористування радгоспу «Шпитьківський»;

- КСП «Шпитьківське» отримало у колективну власність земельні ділянки належні Радгоспу «Шпитьківський», зокрема, земельну ділянку площею 74,46 га в межах міста Києва (урочище Бортничі у Дарницькому районі) на підставі Державного акту на право колективної власності на землю за № 108 від 18.08.1999 (ані оригіналу, ані копії вказаного акту учасниками судового процесу до матеріалів справи не додано - примітка суду);

- в подальшому Колективне сільськогосподарське підприємство «Шпитьківське» було реорганізовано в ТОВ «Агрофірма Зодіак» та ТОВ «Шпитьківське»;

- рішенням Загальних зборів засновників ТОВ «Агрофірма Зодіак» від 30.03.2000, яке оформлено протоколом № 1, прийнято рішення про створення ТОВ «Агрофірма Зодіак» в с. Шпитьки, Києво-Святошинського району Київської області на базі частини майна КСП «Шпитьківське»;

- ТОВ «Агрофірма Зодіак» виступило правонаступником КСП «Шпитьківське» в частині переданих йому майна, прав та обов`язків, зокрема, права користування земельною ділянкою площею 74,46 га в межах м. Києва (урочище Бортничі у Дарницькому районі ), що підтверджується листом Києво-Святошинської РДА № 07-22-11/7 від 21.03.2006 та п. 1.2. Статуту ТОВ «Агрофірма Зодіак»;

- 28.10.2004 Головним управлінням земельних ресурсів КМДА затверджено технічний звіт земельно-кадастрової інвентаризації ТОВ «Агрофірма Зодіак»;

- відповідно до технічного звіту по встановленню зовнішніх меж кварталу № 96:001, земельна ділянка площею 748014,95 га за адресою: в межах Дарницького району м. Києва в міському земельному кадастрі обліковується за ТОВ «Агрофірма Зодіак»;

- 11.02.2021 позивач звернувся до спеціаліста землевпорядника - ФОП Ткаченко Н.В. із заявою щодо виготовлення та складання технічної документації на земельну ділянку ТОВ «Агрофірма Зодіак»;

- 10.09.2021 до Державного земельного кадастру за заявою позивача внесено інформацію про земельну ділянку площею 74.4527 га із присвоєнням кадастрового номеру :96:001:0040 за проектною документацією виготовленою на замовлення позивача.

Відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі Порядок №1127) визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законам України та Порядком № 1127.

Пунктами 1, 2, 4, 7 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор, зокрема:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

- перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

- під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи;

- виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав).

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що порядком проведення державної реєстрації прав є:

- прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

- виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

- встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

- перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

- прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

- відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

- формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

- видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом ті іншими нормативно-правовими актами (ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для відмови в державній реєстрації прав, серед іншого, є те, що: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (Емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно зі ст. 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування. Державна реєстрація права власності на земельні ділянки державної чи комунальної власності проводиться з обов`язковим урахуванням п.п. 3, 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (ч.2 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, похідних від права власності, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться з одночасною державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку, крім випадків, якщо право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Відповідно до пункту 81-2 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що:

- позивачем не було надано жодних документів, які посвідчують те, що сільськогосподарська артіль імені Ворошилова (користувач земельної ділянки зазначений в державному акті) було реорганізовано/перетворено в TOB «Агрофірма Зодіак»;

- єдиним належним підтвердженням факту реорганізації КСП «Шпитьківське» є відповідне рішення загальних зборів його членів або зборів уповноважених про реорганізацію, або рішення суду чи арбітражного суду, в той час як надане позивачем Рішення загальних зборів TOB «Агрофірма Зодіак» від 30.03.2000, що оформлене протоколом № 1 не є рішенням членів КСП «Шпитьківське», а на вказаних загальних зборах взагалі не були присутніми члени КСП «Шпитьківське»;

- при цьому статут юридичної особи є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону;

- наданий позивачем лист Києво-Святошинської РДА № 07-12-11/7 від 21.03.2006 не є належним і допустимим доказом реорганізації КСП «Шпитьківське», оскільки така реорганізація згідно із законодавством повинна бути підтверджена рішенням зборів членів підприємства.

Аналогічні правові висновки щодо порядку реорганізації КСП та необхідності прийняття відповідного рішення вищого органу управління викладено також Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 01.09.2020 по справі № 907/29/19, постанові Верховного Суду у складі касаційного господарського суду від 21.09.2021 у справі № 925/1176/20, постанові Верховного Суду у складі касаційного господарського суду від 03.06.2020 у справі № 917/841/19, у постанові Вищого господарського суду України від 11.06.2009 у справі № 3/155-08-3093, постанові Вищого господарського суду України від 17.06.2010 у справі № 7/49/08, постанові Вищого господарського суду України від 31.07.2014 у справі № 911/3588/13.

З матеріалів справи слідує, що підставою для прийняття приватним нотаріусом Бутько М.В. Рішення та, відповідно, реєстрації за позивачем права постійного користування земельною ділянкою площею 74,4527 га за кадастровим номером :96:001:0040 був саме державний акт на вічне користування землею колгоспами від 24.02.1946 № 548357, а не Державний акт на право колективної власності на землю за № 108 від 18.08.1999.

Водночас вказаний вище державний акт виданий на земельну ділянку площею 1217,3 га для сільськогосподарської артілі імені Ворошилова. В той же час, відомості з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки містять відомості про площу розміром 74, 4527 га та її власника (користувача) - Виконавчого комітету Київської-Святошинської районної Ради депутатів трудящих.

Колегія суддів зауважує і на тому, що державним актом на вічне користування землею колгоспами від 24.02.1946 № 548357, який був підставою для прийняття приватним нотаріусом Бутько М.В. Рішення та, відповідно, реєстрації за позивачем права постійного користування земельною ділянкою площею 74,4527 га за кадастровим номером :96:001:0040, за сільськогосподарською артіллю ім. Ворошилова закріплені в безплатне і безстрокове користування, тобто навічно, землі, які розташовані в Києво-Святошинському районі, проте земельна ділянка площею 74,4527 га з кадастровим номером :96:001:0040 розташована у межах урочища Бортничі, Дарницького району м. Києва, а відтак такий акт не може вважатися підставою для реєстрації права постійного користування вказаною земельною ділянкою за будь-якою особою.

При цьому колегія суддів зауважує на значну територіальну віддаленість розташування земельної ділянки в кількості 1217,3 га, яка була предметом передачі за державним актом на вічне користування землею колгоспами № 548357 від 24.02.1946 (Києво-Святошинський район), та спірної земельної ділянки площею 74,4527 га з кадастровим номером :96:001:0040 (урочище Бортничі, Дарницького району м. Києва), що взагалі виключає можливість того, що спірна земельна ділянка буча частиною земель, які передавались за державним актом на вічне користування землею колгоспами № 548357 від 24.02.1946.

З огляду на вказані обставини підстави для задоволення клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи на вирішення якої позивач просить поставити наступне питання: «Чи утворена земельна ділянка площею 74,4527 га, кадастровий номер № :96:001:0040, що знаходиться за адресою: урочище Бортничі у Дарницькому районі м. Києва, шляхом поділу земельної ділянки площею 748 014,15 га, кадастровий номер № :96:001:0005, що знаходиться за адресою: в межах Дарницького району м. Києва?», відсутні.

Колегія суддів зауважує на тому, що у позові позивач посилається на те, що КСП «Шпитьківське» отримало у колективну власність земельні ділянки належні Радгоспу «Шпитьківський», зокрема, земельну ділянку площею 74,46 га в межах міста Києва (урочище Бортничі у Дарницькому районі) на підставі Державного акту на право колективної власності на землю за № 108 від 18.08.1999, проте незважаючи на вимоги суду, вказаний держаний акт сторонами надано не було.

Отже, твердження позивача, що подані ним документи були належними та достатніми підставами, які свідчили про наявність у TOB «Агрофірма Зодіак» права користування земельною ділянкою, які необхідно було відобразити в Державному реєстрі прав, не узгоджуються з нормами чинного законодавства та спростовані викладеним вище обставинами.

За обставин що склались, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приватним нотаріусом Бутько М.В. не було належним чином перевірено документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, не було встановлено належності земельної ділянки TOB «Агрофірма Зодіак», а також не було належним чином перевірено та встановлено суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями в Державному земельному кадастрі.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем порядку та процедури розгляду скарги слід зазначити наступне.

Позивач наголошує на тому, що:

- що розгляд скарг за загальним правилом здійснюється колегіально, з дотриманням гарантій щодо повідомлення зацікавлених осіб, а також відповідачем 1 невідкладно без розгляду скарги колегіально у разі наявності очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора;

- Наказ прийнятий відповідачем 1 одноособово, однак не містить жодного належного обґрунтування та надання оцінки очевидності допущених державним реєстратором порушень, що свідчить про його невмотивованість, в той час як підстави, викладені у скарзі потребували перевірки, в тому числі і можливості надання позивачем пояснень по суті скарги, зокрема, щодо виникнення права користування земельною ділянкою та належності цього права саме позивачу;

- позбавлення зацікавленої особи, яка є власником майна, можливості взяти участь у розгляді скарги, яка стосується його безпосередньо, або належним чином підготувати відповідні пояснення є істотним порушенням процедури розгляду скарги, яке ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість рішення;

- відповідачем 1 не було дотримано граничного строку розгляду скарги, що є порушенням п. 8 Порядку № 1128.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1128 розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Часиною 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Згідно з вимогами п. 5 Порядку № 1128 Мінюст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні.

Відповідно до абзацу 2 пункту 8 Порядку № 1128 якщо під час розгляду Мінюстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку № 1128 не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мінюсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом невідкладно без розгляду її колегіально.

Скарга Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.11.2021 № 6 зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.11.2021 за № 126955-9-21, а розгляд її на наявність підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю здійснено не пізніше наступного робочого дня, тобто 03.11.2021, в свою чергу 04.11.2021, без розгляду скарги колегіально, Офісом протидії рейдерству в робочому порядку підготовлено службову записку щодо необхідності розгляду зазначеної скарги невідкладно без розгляду колегіально, яку погоджено Першим заступником Міністра юстиції України.

Порядок № 1128 та Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не містить переліку та критеріїв оцінки віднесення правопорушень у сфері державної реєстрації до очевидних, тому наявність підстав для віднесення конкретного правопорушення до категорії очевидних оцінюється безпосередньо Міністерством юстиції України під час розгляду скарги в силу наявності дискреційних повноважень.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № Я (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, наведено визначення поняття дискреційних повноважень, відповідно до якого під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Пунктами 1.6, 2.4 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 № 1380/5 передбачено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами:

1) за допомогою оціночних понять, наприклад: «за наявності поважних причин орган вправі надати...», «у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити...», «рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам...» тощо;

2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав;

3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів;

4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.

Європейський суд з прав людини також погоджується із вищезазначеною правовою позицією. У рішеннях по справах «Класс та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011 права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові й службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Крім того, Верховним Судом України у постанові від 14.03.2017 в справі № 800/323/16 викладено наступну позицію - суд не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими ч. 3 ст. 2 КАС України, підміняти його перебирати на себе повноваження, надані законом відповідному суб`єкту владних повноважень.

У Наказі зазначено про те, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що всупереч вимогам ст.ст. 10, 18, 22, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі оскаржуваного рішення зареєстровано право постійного користування спірною земельною ділянкою за позивачем, проте надані останнім документи не давали змоги встановити набуття такого права користування та те, що Рішення прийняте попри наявні суперечності між поданими документами та отриманими відомостями про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі.

За обставин, що склались колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що доводи позивача про порушення відповідачем 1 процедури та порядку розгляду скарги та не зазначення конкретних обставин, які свідчили б про очевидність порушення закону, вчиненого державним реєстратором, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та, з вказаного вважає за необхідне зауважити на тому, що суд не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій).

Щодо посилань позивача на те, що у відповідача 1 була відсутня компетенція щодо розгляду скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав коли стосовно нерухомого майна був наявним судовий спір у справі № 362/4965/21, колегія суддів зазначає про таке.

За змістом положень ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;

3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;

5) є рішення цього органу з того самого питання;

6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Згідно із ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що у разі наявності судового спору щодо нерухомого майна у Міністерства юстиції України не має повноважень здійснювати розгляд скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на таке нерухоме майно.

Такий спір про право підлягає вирішенню у судовому порядку.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 910/16115/20.

З відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень слідує, що як станом на звернення Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до відповідача 1 зі скаргою (02.11.2021), так і станом на дату винесення Наказу (04.11.2021) були відсутні судові провадження щодо спірної земельної ділянки, так як початком судового провадження є відкриття провадження у судовій справі, проте ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2021 у справі № 362/4956/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма зодіак» про визнання права власності та скасування запису про державну реєстрацію провадження у вказаній справі не було відкрито, а справу направлено за підсудністю до Дарницького районного суду, а провадженні у вказаній справі було відкрито 16.02.2022.

Не може свідчити про наявність судового провадження щодо спірної земельної ділянки ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2021 у справі № 362/5342/21 якою відмовлено у відкритті провадження до ТОВ «Агрофірма Зодіак» з посиланням на наявність спору у справі № 362/4965/21.

При цьому колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що долученої до позовної заяви копії ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2021 у справі № 362/4956/21 не вбачається за можливе встановити, що спір виник саме щодо земельної ділянки з кадастровим номером :96:001:0040.

Вказане свідчить про помилковість тверджень позивача про відсутність у відповідача 1 компетенції щодо розгляду скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав з огляду на наявність між сторонами судового спору стосовно спірної земельної ділянки.

Щодо посилань позивача на те, що Скарга була подана неналежним скаржником, колегія суддів зазначає про таке.

Позивач наголосив, що скарга має бути подана належним скаржником, а якщо оскаржуваним рішенням державного реєстратора чи реєстраційною дією не порушено прав скаржника, то така скарга не може бути задоволена, оскільки право звернення зі скаргою має виключно особа, чиї права порушено оскаржуваною реєстраційною дією та/або рішенням державного реєстратора.

Згідно Положенням про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 № 182/342 (зі змінами від 10.03.2016 № 144/144):

- Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та згідно з законодавством забезпечує виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері земельних відносин, є підзвітним та підконтрольним Київській міській раді та виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), безпосередньо підпорядковується Київському міському голові, а з питань управління землями державної власності, розпорядження якими здійснює виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації). Департамент у межах своєї компетенції здійснює управління землями комунальної власності територіальної громади міста Києва, землями державної власності в межах міста Києва, розпорядником яких є виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - землі державної власності в межах міста Києва), забезпечує проведення в місті земельної реформи, раціональне використання та охорону цих земель на території міста (п. 1.1);

- основними завданнями Департаменту є, серед іншого, здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель відповідно до повноважень, делегованих Київською міською радою, а також координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель у межах функцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (п. 2.2);

- Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень, серед іншого, забезпечує виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з питань використання та охорони земель комунальної власності територіальної громади міста Києва та земель державної власності в межах міста Києва, проведення земельної реформи, а також виконує інші, делеговані Київською міською радою та виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) повноваження (п. 3.1).

Відповідно до даних Публічної кадастрової карти України земельна ділянка з кадастровим номером :96:001:0040 розташована в межах м. Києва та відноситься до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Отже, Департамент в межах наданих йому повноважень звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою від 01.11.2021 № 6 щодо скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бутько Мар`яни Володимирівни від 10.09.2021 № 60305624 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :96:001:00407, площею 74,4527 га, що розташована в межах м. Києва та відноситься до комунальної власності міста Києва.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити на наступному.

Як встановлено вище спірна земельна ділянка відноситься до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 92 ЗК України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної і комунальної власності;

б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, виключно для будівництва та обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпеченню діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»;

ґ) заклади освіти незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку;

е) оператор газотранспортної системи та оператор системи передачі.

З викладеного вбачається, що ТОВ «Агрофірма Зодіак» не відноситься до суб`єктів, які можуть набувати право постійного користування земельною ділянкою в розумінні статті 92 ЗК України.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України).

Статтею 123 ЗК України врегульовано порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі рішення зазначених органів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Київська міська рада як власник та розпорядник земель комунальної власності на території міста Києва жодних рішень щодо передачі у власність або користування будь-яким фізичним чи юридичним особам земельної ділянки з кадастровим номером :96:001:0040 не приймала.

З огляду на викладене суд першої інстанції цілком вірно відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3964/5 від 04.11.2021 про задоволення скарги Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Водночас, так як позовні вимоги про зобов`язання Міністерства юстиції України відновити запис про зареєстроване право постійного користування на земельну ділянку за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» з кадастровим номером :96:001:0040, площею 74,4527 га не сформульовані як самостійні, не містять окремого обґрунтування і доказів, а є правовим наслідком задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3964/5 від 04.11.2021, то, за відсутності підстав для такого, також не можуть бути задоволені. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаних позовних вимог залишається без змін.

Посилання позивача на судові рішення у справі № 640/36503/21 предметом розгляду у якій були вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 3 резулятивної частини наказу Міністерства юстиції України від 04.11.2021 № 3964/5 «Про задоволення скарги», яким анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бутько Мар`яні Володимирівні та зобов`язання технічного адміністратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - державне підприємство «Національні інформаційні системи» відновити доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бутько Мар`яні Володимирівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.02.2022 у якій позов задоволено, колегією суддів до уваги не приймаються, так як станом на дату вирішення справи № 910/18193/21 судом першої інстанції вказане рішення суду ще не набрало законної сили.

З тих саме підстав не приймаються й посилання позивача на те, що 16.11.2022 Другий сенат Конституційного Суду України визнав таким, що не відповідає Конституції України, окремий припис статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/18193/21, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зодіак» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/18193/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/18193/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18193/21.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 25.01.2023.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

Г.П. Коробенко