РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1000/22
Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання) справу №927/1000/22

за позовом: Державної установи Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України,

вул. Любецька,11а, м. Чернігів, 14000;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Фармацевтична фірма АКБОФАРМ,

вул. Івана Мазепи,1, м. Чернігів,14005;

про стягнення 72628,53 грн;

представники сторін не викликались;

Позивач Державна установа Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України, звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фармацевтична фірма АКБОФАРМ про стягнення:

- 63474,19 грн - основної заборгованості за договором;

- 2806,92 грн - пені за порушення строків оплати оренди;

- 6347,42 грн - штрафу за порушення строків оплати оренди.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, без проведення судового засідання, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції № 711.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі, направлена відповідачу на адресу місяця реєстрації: вул. Івана Мазепи,1, м. Чернігів, 14000, повернута відділенням зв`язку як неодержана з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

В розумінні ст. 242 ГПК України, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді.

Позиції учасників справи. Заяви та клопотання.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 109-12 від 18.05.2012.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать: наявність правових підстав для розірвання договору та зобов`язання повернути майно.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано копії:

- договору оренди та додаткових угод до нього,

- акта приймання-передачі,

- наказів Міністерства охорони здоров`я України,

- рішення суду від 05.09.2022 у справі № 927/490/22.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно правове обґрунтування.

18.05.2012, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області (правонаступником прав та обов`язків якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях) (Орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фармацевтична фірма АКБОФАРМ (Орендар, відповідач) укладено договір оренди №109-12 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (надалі Договір).

У подальшому сторонами вносились зміни в Договір шляхом укладення договорів про внесення змін.

Відповідно до умов Договору:

п.1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування, без права приватизації та передачі в суборенду державне нерухоме майно нежитлові приміщення, площею 140,8м.кв. одноповерхової адмінбудівлі (реєстровий номер 21391884.1.УШЦУОК006), розташованої за адресою: м. Чернігів, вул. І. Мазепи, 1, що перебуває на балансі Державної установи Центр громадського здоров`я Міністерства охорони здоров`я України (надалі Балансоутримувач). Вартість майна визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.04.2019 і становить за незалежною оцінкою 833960,19грн (п. 1.1. в редакції Договору про внесення змін від 14.08.2019).

п.1.2.Майно передається в оренду для розміщення аптеки, що реалізує готові ліки.

п.2.1. Орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, указаний в Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації, та акту приймання-передавання майна.

п. 2.2. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

п. 3.1. орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 (зі змінами), і становить (без ПДВ) за базовий місяць розрахунку, травень 2019 року 5654,25грн (п. 3.1. в редакції Договору про внесення змін від 14.08.2019).

п. 3.2. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством.

п.3.3. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері статистики (п. 3.3. в редакції Договорів про внесення змін від 08.05.2014 та від 14.08.2019).

п.3.4. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова оренда за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

п. 3.6.Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу, в співвідношенні 50% до 50%, щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п.3.6. в редакції договору про внесення змін від 14.08.2019).

п. 3.7. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу в визначеному п.3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

п. 3.8. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше, ніж три місяці, Орендар також сплачу штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

п. 3.11. У разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

п.3.12. Сплачена сума орендної плати, що надійшла до державного бюджету та Балансоутримувачу, в першу чергу підлягає заліку в рахунок плати минулих періодів незалежно від того який період вказано в платіжному дорученні (п.3.12. Договору в редакції договору про внесення змін від 01.06.2016).

Сторони в п.10.1. Договору погодили, що цей останній укладено строком на 2 роки, що діє з 18.05.2012 до 17.05.2014 включно.

Дія цього Договору неодноразово пролонгувалась сторонами шляхом укладення: угоди від 08.05.2014 до Договору (на період з 18.05.2014 по 17.05.2016); договором від 01.06.2016 до Договору (на період з 18.05.2016 по 16.05.2019); договором від 14.08.2019 до Договору (на період з 17.05.2019 по 16.04.2022).

Договором від 26.11.2021 про внесення змін до договору оренди №109-12 від 18.05.2012, сторони погодили, що Балансоутримувачем за Договором виступає Державна установа Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України.

Крім того, у п. 4 Договору від 26.11.2021 сторони погодили, що даний договір про внесення змін до договору набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін, а відповідно до частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України його умови застосовуються до відносин, що склалися з 16.12.2020 року.

Відповідно до акту приймання передавання від 18.05.2012 Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення, площею 140,8м.кв. одноповерхової адмінбудівлі (реєстровий номер 21391884.1.УШЦУОК006), розташованої за адресою: м. Чернігів, вул. І. Мазепи, 1, що перебуває на балансі Державної установи Центр громадського здоров`я Міністерства охорони здоров`я України (надалі Балансоутримувач).

Обґрунтовуючи заявлений позов позивач указав, що в період з грудня 2020 року по лютий 2022 року у відповідача утворилась заборгованість за Договором по сплаті орендної плати на користь Балансоутримувача (50%) в загальному розмірі 63474,19 грн, зокрема: за грудень 2020 року 2142,48 грн, за січень 2021 року 4205,01, за лютий 2021 року 0 4247,07 грн, за березень 2021 року 4319,27 грн, за квітень 2021 року 4349,49 грн, за травень 2021 року 4406,04 грн, за червень 2021 року 4414,86 грн, за липень 2021 року 4419,27 грн, за серпень 2021 року 4410,43 грн, за вересень 2021 року 4463,36 грн, за жовтень 2021 року 4503,53 грн, за листопад 2021 року 4539,56 грн, за листопад 2021 року 4539,56 грн, за грудень 2021 року 4566,80 грн, за січень 2022 року 4626,16 грн, за лютий 2022 року 3860,86 грн.

Порушення договірних зобов`язань стало підставою для нарахування пені в сумі 2806,92 грн в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 16.11.2021 по 15.09.2022, а також 6347,42 грн 10% штрафу.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/490/22 від 05.09.2022 встановлено, що станом на 18.02.2022 Договір оренди від 18.05.2012 № 109-12 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, припинив свою дію.

Відповідач проти заявленого позову не заперечив, доказів погашення наявного боргу до суду не надав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про оренду державного та комунального майна, дія якого поширюється на спірні правовідносини сторін, оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно в користування за плату на певний строк.

Частинами 1, 6 статті 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України, з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За загальним правилом господарського законодавства (пункт 6 статті 232 ГК України) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом установлено, що починаючи з 18.05.2012, у користуванні відповідача знаходилось державне нерухоме майно нежитлові приміщення площею 140,8м.кв, одноповерхової адмінбудівлі (реєстровий номер 21391884.1.УШЦУОК006), розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. І. Мазепи, 1, що обліковується на балансі Державної установи Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/490/22 від 05.09.2022 встановлено, що станом на 18.02.2022 Договір оренди від 18.05.2012 № 109-12 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, припинив свою дію.

Рішення суду набрало законної сили 05.10.2022.

При цьому доказів повернення орендованого майна з оренди матеріали справи не містять.

З урахуванням змісту норм ст. 283,286 ГК України вбачається, що в орендаря наявний обов`язок сплачувати оренду плату за весь час користування об`єктом оренди.

Матеріалами справи встановлено, що в період з грудня 2020 року по лютий 2022 року у відповідача утворилась заборгованість за Договором по сплаті орендної плати на користь Балансоутримувача (50%) в загальному розмірі 63474,19 грн.

Відповідач не надав доказів сплати 63474,19 грн орендної плати за зазначений період.

За прострочення виконання зобов`язання по оплаті орендних платежів позивачем нараховано 2806,92 грн пені за період з 16.11.2021 по 15.09.2022 та 6347,42 грн штрафу на підставі п. 3.7.,3.8 Договору.

За перерахунком суду, сума штрафу нарахована позивачем правомірно, з урахуванням норм законодавства та умов Договору.

Щодо нарахованої суми пені суд зазначає наступне.

З урахуванням умов договору, а саме п. 3.6. та положень ст. 254 ЦК України строк оплати по орендним платежам настав:

за грудень 2020 року в сумі 2142,48 грн 15.01.2021,

за січень 2021 року в сумі 4205,01грн 15.02.2021,

за лютий 2021 року в сумі 4247,07 грн 15.03.2021,

за березень 2021 року в сумі 4319,27 грн 15.04.2021,

за квітень 2021 року в сумі 4349,49 грн 17.05.2021,

за травень 2021 року в сумі 4406,04 грн 15.06.2021,

за червень 2021 року в сумі 4414,86 грн 15.07.2021,

за липень 2021 року в сумі 4419,27 грн 16.08.2021,

за серпень 2021 року в сумі 4410,43 грн 15.09.2021,

за вересень 2021 року в сумі 4463,36 грн 18.10.2021,

за жовтень 2021 року в сумі 4503,53 грн 15.11.2021,

за листопад 2021 року 4539,56 грн 15.12.2021,

за грудень 2021 року 4566,80 грн 17.01.2022,

за січень 2022 року 4626,16 грн 15.02.2022,

за лютий 2022 року 3860,86 грн до 15.03.2022.

Позивачем здійснено нарахування пені за прострочення орендних платежів за жовтень 2021 року по лютий 2022 року.

Судом здійснено перерахунок пені та встановлено, що сума пені за заявлений позивачем період становить 2800,22 грн, оскільки позивачем при здійсненні розрахунку не враховано, що по орендному платежу за грудень 2021 року, строк оплати настає 16.01.2022 (з урахуванням положень ст. 254 ЦК України).

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.78,79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 63474,19 грн боргу по орендним платежам, 2800,22 грн пені, 6347,42 грн штрафу.

В решті вимог по стягненню 6,70 грн пені позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в повному обсязі, судовий збір в сумі 2480,77 грн покладається на відповідача.

В решті 0,22 грн судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Державної установи «Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», код 38509742 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акбофарм», код 24836818 про стягнення 72628,53 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Акбофарм», вул. Івана Мазепи,1, м. Чернігів,14005, код 24836818 на користь Державної установи «Чернігівський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», вул. Любецька,11а, м. Чернігів, 14000, код 38509742 (р/р UA3084522 ДКСУ м. Київ, МФО 820172) заборгованість по орендній платі в сумі 63474,19 грн, пеню в сумі 2800,22 грн, штраф в сумі 6347,42 грн, судовий збір в сумі 2480,77 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. В решті вимог по стягненню пені в сумі 6,70 грн відмовити.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен