cправа № 910/3832/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Пєсков В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,
представників учасників справи:
позивача: Коваленко М.О.,
відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз"
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 910/3832/22
за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
про стягнення 2739028,58 грн
Хід розгляду справи
1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2022, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022, задоволено позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - Відповідач) про стягнення 2739028,58 грн.
4. Постановою Верховного Суду від 19.01.2023 закрито касаційне провадження в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 та постанови суду апеляційної інстанції, ухваленої за наслідками перегляду вказаного рішення, в іншій частині касаційну скаргу залишено без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2022, постанову суду апеляційної інстанції, ухвалену за наслідками перегляду додаткового рішення, та додаткову постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.
Стислий зміст заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та узагальнений виклад позицій інших учасників справи
6. Заява мотивована посиланням на понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції та необхідність їх відшкодування.
7. Відповідач подав заперечення на Заяву, в якому просить відмовити Позивачу в її задоволенні.
8. Відповідач стверджує, що заявлений до відшкодування Позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним та необґрунтованим з огляду на те, що предмет спору в цій справі є нескладним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність процесуальних документів не є значними, наведені адвокатом у позовній заяві розрахунки інфляційних втрат та 3% річних не потребували значного обсягу часу, а підготовка відзиву на касаційну скаргу на рішення, що прийняті на користь Позивача, не потребувала значного обсягу юридичної та технічної роботи.
9. Відповідач наголошує, що під час написання відзиву на касаційну скаргу правова позиція Позивача, яка була висловлена ним у суді першої та апеляційної інстанцій, не змінювалася, що свідчить про відсутність підстав для вивчення адвокатом додаткових джерел права, законодавства, що регулює спір у справі.
Щодо суті заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
11. За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
12. Підпункт (в) пункту 4 частини 1 статті 315 Господарського процесуального кодексу України передбачає зазначення у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
13. Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.
14. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 123 ГПК України).
15. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України).
16. Загальний порядок розподілу судових витрат врегульований статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, яка в частині 4, зокрема, передбачає покладення в разі задоволення позову судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, на відповідача.
17. Водночас згідно з частиною 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України в разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
18. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).
19. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
20. При цьому разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
21. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
22. Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
23. У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
24. Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що застосовується як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
25. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
26. Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах відомості щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
27. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
29. Звертаючись із Заявою, на підтвердження вказаних витрат Позивач надав копії: договору про надання правової допомоги №1 від 02.01.2022 (далі - Договір), укладеного між Позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Лекс Груп" (виконавець); додаткової угоди №1 від 02.05.2022 до Договору (далі - Додаткова угода); акту приймання-передачі наданих послуг №3 від 11.01.2023 (далі - Акт).
30. Відповідно до пункту 1.1 Договору виконавець зобов`язався здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором (далі - правова допомога).
31. Розмір оплати за надання правової допомоги, передбаченої п. 1.1 Договору, встановлюється у додаткових угодах до нього відповідно до виду правової допомоги та об`єму послуг у кожному окремому випадку. Виконавець після надання послуг зобов`язується надати клієнту акт приймання-передачі наданих послуг (п.п. 3.1, 3.5 Договору).
33. Вартість послуг за надання правової допомоги, визначених у пункті 2 цієї додаткової угоди у вигляді фіксованої суми сплачується клієнтом незалежно від обсягу послуг та витраченого виконавцем часу (п. 3 Додаткової угоди).
34. Згідно з Актом виконавець надав такі послуги клієнту: вивчення та аналіз постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 про залишення рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 без змін, постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 про залишення додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2022 без змін, додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022; розгляд та оцінка на предмет обґрунтованості касаційної скарги Відповідача; підготовка та подання до Верховного Суду відзиву на касаційну скаргу Відповідача; підготовка до участі та участь в судових засіданнях у Верховному Суді.
35. Крім того, матеріали справи містять копію ордера на надання правничої (правової) допомоги Позивачу від 11.01.2023, виданого АО "Лекс Груп" на підставі Договору Коваленко Марині Олександрівні, участь якої в судових засіданнях 19.01.2023 і 26.01.2023 як представника Позивача підтверджується матеріалами справи.
36. Проаналізувавши додані до Заяви документи, перелік наданої правничої допомоги, вказані в Акті послуги, врахувавши заперечення Відповідача проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу в повному обсязі, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення Заяви з огляду на таке.
37. Верховний Суд вважає безпідставними доводи Відповідача про необхідність повної відмови у відшкодуванні Позивачеві витрат на правничу допомогу, понесених ним під час розгляду касаційної скарги. Адже без доведення конкретних передбачених процесуальним законодавством підстав для покладення судових витрат саме на Позивача, на користь якого ухвалені судові рішення у справі, або непідтвердження таких витрат Позивачем зазначені доводи суперечать одній із основних засад (принципів) господарського судочинства, закріпленій у пункті 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
38. Щодо доводів Відповідача про необґрунтованість вартості наданих Позивачу адвокатом послуг у зв`язку з тим, що визначена в Додатковій угоді вартість послуг сплачується незалежно від витраченого виконавцем часу, Верховний Суд звертає увагу, що положення статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачають обчислення гонорару як форми винагороди адвоката, зокрема, у фіксованому розмірі, а визначення гонорару в такий спосіб не дає підстави для висновку про неврахування складності справи.
39. Стосовно посилання Відповідача на відсутність у матеріалах справи доказів, які підтверджують дійсну сплату Позивачем адвокату вартості послуг, про які він зазначає (платіжних доручень тощо), Верховний Суд зауважує, що пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачає визначення розміру витрат на професійну допомогу адвоката на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості не лише сплаченої, а й тієї, що підлягає сплаті відповідною стороною. А надані Позивачем докази містять розрахунок та документальне підтвердження таких витрат, що підлягають сплаті.
40. Водночас Верховний Суд враховує, що підготовка відзиву на касаційну скаргу включає в себе, зокрема, вивчення та аналіз оскаржуваних судових рішень, касаційної скарги на предмет її обґрунтованості чи необґрунтованості, тобто виконання перелічених дій у сукупності має єдиний наслідок - складення касаційної скарги, що є одним із видом адвокатської діяльності відповідно до положень статті 19 Закону України "Про адвокатуру". Отже, зазначення вказаних етапів підготовки касаційної скарги як окремих видів послуг є безпідставним.
41. Верховний Суд частково погоджується із посиланням Відповідача на незначну складність цієї справи, незмінність під час написання відзиву на касаційну скаргу правової позиції Позивача, яка була висловлена ним у судах першої та апеляційної інстанцій, тощо. Наведене підтверджується, зокрема, змістом відзиву на касаційну скаргу, що в частині заперечень проти доводів Відповідача стосовно вирішення спору по суті є викладенням аргументів, які викладалися Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу Відповідача в цій справі, без надання їм змістовних змін, зокрема, з урахуванням передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстав оскарження постанов суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.
42. Однак Верховний Суд приймає до уваги, що, окрім зазначеного, Позивач в касаційній скарзі навів також заперечення проти доводів Відповідача щодо незаконності стягнення витрат на правничу допомогу додатковим рішенням суду першої інстанції та додатковою постановою суду апеляційної інстанції. Представник Позивача брав участь у судових засіданнях суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
Керуючись статтями 126, 129, 244, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. В іншій частині заяви відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді О. Банасько

В. Пєсков