ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р. м. Рівне Справа № 918/1013/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ТЕХБУД" (проспект Степана Бандери, 32, Київ 73, 04073, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Семікс Бетон" (вул. Князя Володимира, 112, корп. Б, Рівне, 33009, ) про стягнення 535 626 грн 84 коп.

представники:

- від позивача: не з`явився;

- від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

06.12.2022 до Господарського суду Рівненської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ТЕХБУД" (далі - ТОВ "ЕКСПРЕС ТЕХБУД", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Семікс Бетон" (далі - ТОВ "Семікс Бетон", відповідач) про стягнення 535 626 грн 84 коп. (з яких: 418 019 грн 80 коп. основний борг, 53 307 грн 80 коп. - пеня, 41 801 грн 98 коп. - штраф, 19 298 грн 79 коп. - інфляційні втрати, 3 198 грн 47 коп. - 3 % річних).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на невиконання відповідачем Договору поставки № ЕТП-2204/2022 від 22.04.2022 в частині повного та своєчасного проведення розрахунків за видатковими накладними:

- № 127 від 07.08.2022 на суму 61 567 грн 00 коп.;

- № 533 від 26.08.2022 на суму 151 884 грн 60 коп.;

- № 554 від 27.08.2022 на суму 101 411 грн 20 коп.;

- № 570 від 28.08.2022 на суму 103 157 грн 00 коп.

Ухвалою від 08.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/1013/22. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначити на 03.01.2023.

23.12.2022 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання/заява про участь у судовому засіданні 03.01.2023 в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 27.12.2022 клопотання/заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ТЕХБУД" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі задоволено. Постановлено провести судове засідання 03.01.2023 по справі № 918/1013/22 у Господарському суді Рівненської області із представником позивача Коваленко Іриною Дмитрівною (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 03.01.2022 розгляд справи відкладено на 17.01.2023. Постановлено провести судове засідання 17.01.2023 по справі № 918/1013/22 у Господарському суді Рівненської області із представником позивача Коваленко Іриною Дмитрівною (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 17.01.2023 розгляд справи відкладено на 07.02.2023. Постановлено провести судове засідання 07.02.2023 по справі № 918/1013/22 у Господарському суді Рівненської області із представником позивача Коваленко Іриною Дмитрівною (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції.

07.02.2023 судом встановлено, що позивач та відповідач у справі не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, відповідач причини неявки суд не повідомив.

Від позивача 07.02.2023 надійшло клопотання про проведення судового засідання 07.02.2023 без його участі.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про надіслання на його офіційну електронну адресу ухвали від 17.01.2023.

Відповідно до п. 17 розділу ІІІ положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 за № 1845/0/15-21 встановлено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідач 24.01.2023 отримав ухвалу від 17.01.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 078.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою та зважаючи на наявність вказаного клопотання позивача, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представників позивача та відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач 16.12.2022 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі. Ухвалою від 08.12.2022 встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов суду - 15 днів з дня отримання даної ухвали.

Відтак 02.01.2023 сплинув процесуальний строк на подання відповідачем відзиву.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

22.04.2022 між ТОВ "ЕКСПРЕС ТЕХБУД" (далі - постачальник) та ТОВ "Семікс Бетон" (далі - покупець) укладено договір поставки № ЕТП -2204/2022 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. постачальник зобов`язується поставити покупцю в порядку та на умовах, визначених Договором щебінь, пісок тощо (Продукцію), а покупець зобов`язується приймати Продукцію та оплачувати її на умовах цього Договору.

Згідно з п. п. 1.3., 1.4. Договору кількісні характеристики, а також асортимент Продукції визначаються заявками Покупця і закріплюються у відповідних видаткових накладних. Кількісні характеристики, а також асортимент продукції, яка поставляється згідно з умовами цього Договору, визначається після припинення дії цього Договору на підставі відповідних видаткових накладних.

Згідно з п. п. 2.1. та 2.2. Договору ціна Договору складається із суми вартості Продукції, поставленої за всіма підписаними Сторонами видатковими накладними або акцептованих рахунків Постачальника виставлених Покупцю. Продукція постачається за узгодженими сторонами договірними цінами. Ціни на Продукцію зазначаються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 2.5. та п.2.6. Договору передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника 100 % попередньої оплати вартості продукції (у тому числі її навантаження та доставки). Сторони можуть передбачити інший порядок розрахунків, про що укладається і підписується сторонами додаткова угода до цього Договору.

У випадку поставки продукції на умовах п. 3.5. цього Договору покупець повинен оплатити повну вартість поставленої продукції протягом 3 банківських днів з дати поставки.

Згідно з п. 3.5 Договору постачальник має право не очікуючи надходження на свій поточний рахунок оплати повної вартості узгодженої продукції поставити її покупцю.

У відповідності до п. 3.6. Договору обов`язок постачальника щодо поставки продукції покупцю вважається виконаним з моменту надання у розпорядження (передачі) продукції покупцю відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. цього Договору. Приймання-передача продукції здійснюється шляхом підписання відповідної видаткової накладної уповноваженими представниками сторін. Право власності на продукцію і ризик випадкової загибелі продукції переходить від постачальника до покупця з моменту передачі продукції відповідно до умов поставки, зазначених в п. 3.1. та п. 3.2. цього Договору, що підтверджується видатковою накладною на поставлений товар.

Відповідно до п. 6.1. Договору такий набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 22.04.2023, а в частині грошових зобов`язань - до їх повного виконання сторонами.

Зазначений договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Судом встановлено, що з 28.04.2022 ТОВ «ЕКСПРЕС ТЕХБУД» здійснив поставку Продукції на загальну суму 3 243 219 грн 80 коп., що підтверджується видатковими накладними:

- № 125 від 08.04.2022 на суму 29 461 грн 10 коп. (з ПДВ);

- № 145 від 29.04.2022 на суму 15 045 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 15 від 02.05.2022 на суму 14 837 грн 90 коп. (з ПДВ);

- № 27 від 03.05.2022 на суму 14 676 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 36 від 04.05.2022 на суму 62 000 грн 40 коп. (з ПДВ);

- № 52 від 05.05.2022 на суму 93 588 грн 30 коп. (з ПДВ);

- № 71 від 06.05.2022 на суму 61 099 грн 50 коп. (з ПДВ);

- № 84 від 09.05.2022 на суму 33 702 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 102 від 10.05.2022 на суму 33 062 грн 40 коп. (з ПДВ);

- № 124 від 11.05.2022 на суму 67 896 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 174 від 13.05.2022 на суму 32 800 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 228 від 16.05.2022 на суму 32 340 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 250 від 17.05.2022 на суму 17 875 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 517 від 20.05.2022 на суму 22 729 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 518 від 21.05.2022 на суму 11 433 грн 70 коп. (з ПДВ);

- № 333 від 22.05.2022 на суму 134 887 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 351 від 23.05.2022 на суму 32 230 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 367 від 24.05.2022 на суму 184 380 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 519 від 24.05.2022 на суму 5 607 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 392 від 25.05.2022 на суму 34 087 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 448 від 29.05.2022 на суму 34 255 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 37 від 02.06.2022 на суму 32 970 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 61 від 03.06.2022 на суму 33 448 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 83 від 05.06.2022 на суму 104 437 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 108 від 06.06.2022 на суму 32 197 20 коп. (з ПДВ);

- № 147 від 09.06.2022 на суму 38 480 грн 40 коп. (з ПДВ);

- № 208 від 11.06.2022 на суму 51 996 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 214 від 12.06.2022 на суму 134 265 грн 60 коп. (з ПДВ);

- № 370 від 22.06.2022 на суму 32 860 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 415 від 25.06.2022 на суму 32 407 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 452 від 28.06.2022 на суму 32 096 грн 40 коп. (з ПДВ);

- № 1-0475 від 29.06.2022 на суму 65 486 грн 40 коп. (з ПДВ);

- № 496 від 30.06.2022 на суму 32 802 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 24 від 01.07.2022 на суму 48510 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 38 від 02.07.2022 на суму 16 102 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 63 від 04.07.2022 на суму 32 995 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 88 від 05.07.2022 на суму 81 110 грн 40 коп. (з ПДВ);

- № 460 від 05.07.2022 на суму 8 557 грн 70 коп. (з ПДВ);

- № 112 від 06.07.2022 на суму 113 164 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 140 від 07.07.2022 на суму 82 219 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 170 від 08.07.2022 на суму 32 748 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 186 від 09.07.2022 на суму 16 018 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 229 від 11.07.2022 на суму 16 1798 грн 40 коп. (з ПДВ);

- № 253 від 12.07.2022 на суму 16 497 грн 60 коп. (з ПДВ);

- № 284 від 13.07.2022 на суму 16 690 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 307 від 14.07.2022 на суму 49 165 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 353 від 17.07.2022 на суму 48 661 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 384 від 18.07.2022 на суму 32 222 грн 40 коп. (з ПДВ);

- № 411 від 19.07.2022 на суму 32 474 грн 40 коп. (з ПДВ);

- № 531 від 24.07.2022 на суму 48 862 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 649 від 29.07.2022 на суму 32 482 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 659 від 30.07.2022 на суму 64 184 грн 40 коп. (з ПДВ);

- № 665 від 31.07.2022 на суму 65 814 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 34 від 02.08.2022 на суму 48 552 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 53 від 03.08.2022 на суму 32 407 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 74 від 04.08.2022 на суму 49 005 грн 60 коп. (з ПДВ);

- № 106 від 05.08.2022 на суму 64 906 грн 80 коп. (з ПДВ);

- № 120 від 06.08.2022 на суму 49 434 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 127 від 07.08.2022 на суму 161 742 грн 00 коп. (з ПДВ);

- № 553 від 26.08.2022 на суму 151 884 грн 60 коп. (з ПДВ);

- № 554 від 27.08.2022 на суму 101 411 грн 20 коп. (з ПДВ);

- № 570 від 28.08.2022 на суму 103 157 грн 00 коп. (з ПДВ).

В порушення умов п. 2.6. Договору відповідачем станом на час звернення з даним позовом до суду лише частково проведено оплату за поставлений товар в сумі 2 825 200,00 грн., що підтверджується виписками з рахунку позивача в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (том 1, а.с. 88-206).

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отримання відповідачем продукції за видатковими накладними (том 1, а.с. 25 - 87) без заперечень на склад, свідчить про вчинення відповідачем конклюдентних дій на підтвердження факту здійснення сторонами господарської операції поставки та прийняття продукції саме на виконання договірних зобов`язань за Договором поставки № ЕТП-2204/2022 від 22.04.2022.

Також як свідчать матеріали справи, замовник (покупець, відповідач) не відмовився прийняти товар, заперечень щодо ціни, кількості, якості чи комплектності товару не має.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України, встановлено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписом ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів.

Однією з загальних засад цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України є свобода договору.

Сторони Договору на підставі вільного волевиявлення домовилися, погодили та зафіксували у п. 2.6. Договору, що у випадку поставки продукції на умовах п. 3.5. цього Договору покупець повинен оплатити повну вартість поставленої продукції протягом 3 банківських днів з дати поставки. Згідно з п. 3.5 Договору постачальник має право не очікуючи надходження на свій поточний рахунок оплати повної вартості узгодженої продукції поставити її покупцю.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач порушив п. 2.6. Договору та не здійснив оплату за одержану Продукцію по:

- видатковій накладній № 127 від 07.08.2022 частково на суму 61 567,00 грн.;

- видатковій накладній № 533 від 26.08.2022 на суму 151 884,60 грн.;

- видатковій накладній № 554 від 27.08.2022 на суму 101 411,20 грн.;

- видатковій накладній №570 від 28.08.2022 на суму 103 157,00 грн.

Враховуючи умови Договору, судом встановлено, що у відповідача виник обов`язок з оплати за поставлену продукцію по видаткових накладних

- № 127 від 07.08.2022 на суму 61 567,00 грн. із 08.08.2022 по 10.08.2022 включно;

- № 533 від 26.08.2022 на суму 151 884,60 грн. із 29.08.2022 по 31.08.2022 включно;

- № 554 від 27.08.2022 на суму 101 411,20 грн. із 29.08.2022 по 31.08.2022 включно;

- № 570 від 28.08.2022 на суму 103 157,00 грн. із 29.08.2022 по 31.08.2022 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3 243 219 грн 80 коп., а відповідач розрахувався за отриманий ним товар частково в сумі 2 825 200 грн 00 коп.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 418 019,80 грн.

Враховуючи, що відповідач в порушення вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України взяті на себе зобов`язання не виконав, за поставлений товар своєчасно не розрахувався, позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу.

Крім того, предметом позовних вимог є стягнення 53 307 грн 80 коп. - пені, 41 801 грн 98 коп. - штрафу, 19 298 грн 79 коп. - інфляційних втрат та 3 198 грн 47 коп. - 3 % річних).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат долучений позивачем до справи за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу (з 11.08.2022 по 29.11.2022) на суму 61 567 грн 00 коп. за видатковою накладною № 127 та (з 01.09.2022 по 29.11.2022) на суму 256 452 грн 80 коп. за видатковими накладними № 533, 554 та № 570 у сукупності, - встановлено, що останній є арифметично вірним, а обґрунтований розмір стягнення з відповідача 3 % річних становить 3 198 грн 47 коп., а інфляційних втрат - 19 298 грн 79 коп.

Що стосується вимог позивача про стягнення пені та штрафу, то господарський суд зауважує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Як вбачається із ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З аналізу чинних норм законодавства вбачається, що неустойка може бути договірною та позадоговірною (законною). Умову про договірну неустойку має бути зазначено в договорі (ч. 1 ст. 547 ЦКУ). Недотримання письмової форми зазначення в договорі умови про сплату неустойки робить його нікчемним (ч. 2 ст. 547 ЦКУ). Стосовно позадоговірної неустойки відповідно до ч. 1 ст. 231 ГКУ законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначено розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 904/4156/18 від 10.12.2019 зазначає, що господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визнання у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду порушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Судом встановлено, що сторони на підставі вільного волевиявлення та свободи договору узгодили між собою та зафіксували у п.5.6. Договору, що у випадку несвоєчасної сплати грошових коштів за цим Договором покупцю нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені обчислюється від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати) до повного розрахунку.

Оскільки сторони, укладаючи Договір, погодили відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань по оплаті товару у вигляді пені та штрафу, то вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок пені, долучений позивачем до справи за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу (з 11.08.2022 по 29.11.2022) на суму 61 567 грн 00 коп. за видатковою накладною № 127 та (з 01.09.2022 по 29.11.2022) на суму 256 452 грн 80 коп. за видатковими накладними № 533, 554 та № 570 у сукупності, - та встановлено, що останній є арифметично вірним, а обґрунтований розмір стягнення з відповідача пені складає 53 307 грн 80 коп.

Водночас як встановлено судом, у п. 5.6. договору щодо розміру штрафу закралася помилка, оскільки сторони узгодили, що у разі прострочення оплати понад 30 календарних днів Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20 (десять) відсотків від суми заборгованості.

Як вбачається із розрахунку позивача, ТОВ "ЕКСПРЕС ТЕХБУД" просить стягнути 10 % штрафу від суми простроченого зобов`язання у розмірі 418 019 грн 80 коп., що складає 41 801 грн 98 коп.

Господарський суд вважає означену суму обґрунтованою та такою, що підлягає до стягнення з відповідача.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд наголошує на недопустимості порушення одного з основоположних принципів правосуддя, що його було сформульовано Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26.10.1984 року - має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, враховуючи що відповідачем не спростував наявність заборгованості та факт прострочення основного боргу за Договором поставки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 535 626 грн 84 коп. (з яких: 418 019 грн 80 коп. основний борг, 53 307 грн 80 коп. - пеня, 41 801 грн 98 коп. - штраф, 19 298 грн 79 коп. - інфляційні втрати, 3 198 грн 47 коп. - 3 % річних).

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі при поданні позовної заяви було є стягнення з відповідача 535 626 грн 84 коп.

Позивачем оплачено судовий збір у належному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 12263 від 29.11.2022 у сумі 8 034 грн 40 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то розмір судового збору пропорційно частині задоволеної вимоги становить 8 034 грн 40 коп., який покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 196, 233, 238, 241, 252, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Семікс Бетон" (вул. Князя Володимира, 112, корп. Б, м. Рівне, 33009, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ТЕХБУД" (проспект Степана Бандери, 32, м. Київ 73, 04073, ) 535 626 (п`ятсот тридцять п`ять тисяч шістсот двадцять шість) грн 84 коп. (з яких: 418 019 (чотириста вісімнадцять тисяч дев`ятнадцять) грн 80 коп. основний борг, 53 307 (п`ятдесят три тисячі триста сім) грн 80 коп. - пеня, 41 801 (сорок одна тисяча вісімсот одна) грн 98 коп. - штраф, 19 298 (дев`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто вісім) грн 79 коп. - інфляційні втрати, 3 198 (три тисячі сто дев`яносто вісім) грн 47 коп. - 3 % річних).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Семікс Бетон" (вул. Князя Володимира, 112, корп. Б, м. Рівне, 33009, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ТЕХБУД" (проспект Степана Бандери, 32, м. Київ 73, 04073, ) 8 034 (вісім тисяч тридцять чотири) грн 40 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано "09" лютого 2023 року.

Суддя Романюк Ю.Г.