РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023Справа № 910/12897/22
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»

про стягнення 13 910,97 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан" про стягнення 13 910,97 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ним здійснено виплату страхового відшкодування на підставі Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № FO-00396355 від 18.05.2019 ; через настання страхового випадку - пошкодження транспортного засобу «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу «Honda Civic » д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АО/0271321 у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 13 910,97 грн, з яких: 8 899,51 грн страхового відшкодування, 672,08 грн пені, 705,28 грн 3% річних та 3 643,10 грн інфляційних втрат.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; зобов`язати Моторне (транспортне) страхове бюро України надати копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/0271321 або інформацію із єдиної централізованої бази МТСБУ стосовно полісу № АО/0271321; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

02.12.2022 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 28.11.2022.

28.12.2022 через відділ діловодства суду від відповідача, разом з заявою про поновлення строку, надійшов відзив.

Розглянувши заяву про поновлення строку для подання відзиву, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відзив на позовну подано безпосередньо через відділ діловодства суду 28.12.2022, тобто з пропуском процесуального строку встановленого судом.

Заява обґрунтована тим, що військова агресія російської федерації зумовила появу низки обмежень у господарській діяльності товариства, які ускладнили належну підготовку відзиву.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З огляду на зазначене, суд визнає поважними причини пропуску процесуального строку встановленого судом та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви відповідача про поновлення строку для подання відзиву.

17.01.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (страховик, позивач) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № FO-00396355 від 18.05.2019, відповідно до п. 8.3. якого предметом цього Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, та пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням ТЗ, який зазначено як «забезпечений» в Полісі ОСЦПВ, який вказано в Частині 1 Договору та відшкодуванням особою, відповідальність якої застрахована за цим Договором, заподіяної нею шкоди майну фізичної чи юридичної особи під час експлуатації ТЗ, вказаного в Полісі ОСЦПВ як «забезпечений», якщо є причинно-наслідковий зв`язок між експлуатацією такого ТЗ і заподіяною шкодою Третій особі - автомобілем «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 .

21.11.2019 в м. Умань на вул. В. Фонтанна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 та «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 21.11.2019, яке надано позивачем, зазначено що ДТП сталось з вини ОСОБА_3 .

До позивача звернувся страхувальник із заявою на виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, що відповідно до умов договору страхування є страховим випадком.

Відповідно до страхового акту № 06284/34/919 від 25.11.2019 сума страхового відшкодування становить 10 899,51 грн.

Позивач виплатив суму страхового відшкодування за вказаним страховим актом у розмірі 10 899,51 грн без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 63427 від 27.11.2019.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, враховуючи приписи ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на користь позивача підлягає відшкодуванню вартість відновлювального ремонту відповідно до страхового акту № 06284/34/919 від 25.11.2019.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування №Г0401/8505 від 10.12.2019 (докази направлення містяться в матеріалах справи), однак, як зазначає позивач така вимога була залишена без відповіді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на підставі Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № FO-00396355 від 18.05.2019 через настання страхового випадку - пошкодження транспортного засобу «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу «Honda Civic » д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АО/0271321 у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 13 910,97 грн, з яких: 8 899,51 грн страхового відшкодування, 672,08 грн пені, 705,28 грн 3% річних та 3 643,10 грн інфляційних втрат.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, оскільки, на його переконання, автомобіль «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 використовувався в якості таксі, що підтверджується наданими фото з місця ДТП огляду автомобіля та оголошеннями служб таксі, що в свою чергу, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування; також, розмір страхового відшкодування визначено позивачем на підставі ремонтної калькуляції, яка не є товарознавчим дослідженням або висновком експерта, відтак, підстави для стягнення визначеної позивачем суми коштів з відповідача відсутні.

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що з наданих відповідачем фотографій неможливо встановити факт використання «Renault Lodgy» у якості таксі, крім цього відповідачем не доведено наявності підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, відтак, позовні доводи відповідача, викладені у відзиві є необґрунтованими.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_2 знаходився під керуванням ОСОБА_1 та що «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , знаходився під керуванням ОСОБА_4 .

Цивільно-правова відповідальність в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «Honda Civic » д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на підставі укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АО/0271321).

В повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 21.11.2019 (Європротоколі) зазначено що ДТП сталось з вини ОСОБА_3 .

Водночас, в матеріалах справи міститься 2 копії Європротоколу, які надані позивачем (страховиком потерпілого) та відповідачем (страховиком винуватця), водночас п. 14 Європротоколів відрізняються.

Так в Європротоколі наданим відповідачем в п. 14 «Мої зауваження» колонки ТЗ А ( ОСОБА_3 ) зазначено, що вину не визнаю, в той час як Європротокол наданий позивачем не містить жодних дописів в цьому рядку (рядок не заповнений).

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 № 274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Інструкція).

Відповідно до п. 3 Інструкції при складанні Повідомлення використовується тільки один комплект документів, що складається з трьох аркушів: титульної сторінки, оригіналу та копії повідомлення будь-якого учасника ДТП.

Згідно п. 5 та п. 6 Інструкції у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти Повідомлення. У такому разі водії транспортних засобів після складення Повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про її настання. Виправлення у Повідомленні категорично забороняються. Замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Зі змісту наявного в матеріалах справи Європротоколу вбачається, що дорожньо-транспортна пригода, яка відбулась 21.11.2019, сталась внаслідок зіткнення транспортних засобів: «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_2 та «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 .

Фактично з наведеної у Європротоколі схеми ДТП (п. 13 «Схема пригоди, коли сталося зіткнення») вбачається, що водій транспортного засобу: «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_2 (автомобіль А), здійснив зіткнення з передньою правою частиною «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 (автомобіль В).

Крім цього, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того що учасниками ДТП викликались відповідні працівники підрозділів Національної поліції України.

Отже, відповідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 21.11.2019 винним у скоєнні ДТП є водій «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_2 .

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № АО/0271321), а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до ОСОБА_1 , як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем за заявою власника автомобіля «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування та виплачено його, що підтверджується страховим актом № 06284/34/919 від 25.11.2019 та платіжним дорученням № 63427 від 27.11.2019.

При цьому, з наявних в матеріалах справи копіях ремонтної калькуляції, акту огляду «Renault Lodgy» вбачається, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснена у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Стосовно доводів відповідача про те, що розмір страхового відшкодування визначено на підставі ремонтної калькуляції, а відтак такий розмір є необґрунтованим, суд зазначає наступне.

Так, виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному домовленістю між потерпілим та страховиком, якщо він менше страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювача шкоди, який застрахував свою відповідальність відповідно до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів", відшкодувати різницю між розміром такого відшкодування та реальним розміром шкоди, заподіяної потерпілому на підставі статті 1194 ЦК України, якщо заподіювач шкоди або його страховик доведе, що розмір страхового відшкодування, визначений за домовленістю між потерпілим та страховиком, є меншим, ніж розмір оціненої шкоди, яка підлягала виплаті страховою компанією відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Крім цього суд, зазначає, що такі дії потерпілої особи та страховика відповідають положенням пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі якої страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна (схожі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі № 362/3043/18).

Суд зазначає, що відповідачем не надано будь-яких належних доказів того, що фактичний розмір шкоди є меншим, ніж той, що визначено в страховому акті № 06284/34/919 від 25.11.2019, з огляду на що суд відхиляє заперечення відповідача у цій частині.

Стосовно доводів відповідача про здійснення страхового відшкодування за відсутності правових підстав, оскільки «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 використовувався в якості таксі, що відповідно до умов п.п. 13.2. та 13.2.5. Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № FO-00396355 від 18.05.2019 не відноситься до страхових випадків, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Разом з тим, з наданих сторонами фото не вбачається, що «Renault Lodgy» обладнаний, встановленим на даху, розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, та має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, що ідентифікувало б його як таксі.

Крім того, в матеріалах справи не міститься документів, які б підтвердили, що «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 використовувався на момент ДТП в якості таксі (ліцензії, договору з автопідприємтсвом, станцією технічного обслуговування, диспетчерською службою, правовстановлюючих документів на автомобіль тощо).

Отже, з вищевказаного вбачається, що транспортний засіб «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_1 в розумінні приписів Закону України «Про автомобільний транспорт», не відноситься до категорії таксі, при цьому належних доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Відповідно до страхового акту № 06284/34/919 від 25.11.2019 сума страхового відшкодування становить 10 899,51 грн.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Позивач виплатив суму страхового відшкодування за вказаним страховим актом у розмірі 10 899,51 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 63427 від 27.11.2019.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 37.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено судом, позивачем на адресу відповідача направлено заяву №Г0401/8505 від 10.12.2019, у якій позивач зазначив про необхідність здійснення відшкодування шкоди (в порядку регресу) в розмірі 10 899,51 грн. Зазначену претензію отримано відповідачем 12.12.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 770.

Відповідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АО/0271321) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн., франшиза - 2 000,00 грн. Наведені відомості підтверджуються інформацією з бази даних МТСБУ.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, враховуючи передбачений полісом № АО/0271321 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (100 000,00 грн), франшизу 2 000,00 грн) та розмір, здійсненого позивачем страхового відшкодування, вимоги позивача про стягнення 8 899,51 грн (10 899,51 грн - 2 000,00 грн) є обґрунтованими та підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Крім того позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 3 634,10 грн та 3% річних у розмірі 705,28 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат (період: з 13.03.2020 по 02.11.2022) та 3% річних (період: з 13.03.2020 по 02.11.2022) суд зазначає, що визначені позивачем періоди нарахування є обґрунтованими, а розрахунок арифметично правильним, відтак, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 3 634,10 грн та 3% річних у розмірі 705,28 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем, також, заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 672,08 грн за період з 13.03.2020 по 14.09.2020.

Відповідно до п. 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунки пені, суд зазначає, що обґрунтованим періодом нарахування є період з 12.03.2020 (перший день прострочення) по 12.09.2020 (шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано), разом з тим, оскільки, суд не може виходити за межі позовних вимог, судом здійснено перерахунок пені за період з 13.03.2020 (як визначено в позові позивачем) по 12.09.2020 та встановлено, що обґрунтованою сумою пені, що підлягає до стягнення з відповідача є сума пені в розмірі 666,25 грн, а отже вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню у вказаній сумі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 96; ідентифікаційний код: 35417298) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група „ТАС"» (03117, місто Київ, пр.Перемоги, будинок 65; ідентифікаційний код: 30115243) 8 899 (вісім тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн 51 коп. страхового відшкодування, 3 634 (три тисячі шістсот тридцять чотири) грн 10 коп. інфляційних втрат, 705 (сімсот п`ять) грн 28 коп. 3% річних, 666 (шістсот шістдесят шість) грн 25 коп. пені та 2 479 (дві тисячі чотириста сімдесят дев`ять) грн 96 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева