ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2023м. ДніпроСправа № 910/7651/22

за позовом Концерн "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДАГРОПРОД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Концерн "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДАГРОПРОД" про стягнення 39 343, 81 грн заборгованості, 3 855, 60 грн штрафу за порушення умов договору, 6 909, 89 грн, інфляційних втрат та 1 257, 56 грн, 3% річних за договором публічного зберігання № 03-03/243Д/2021 від 16.03.2021 на підставі ст. ст. 526, 530, 611, 625 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 позовну заяву Концерну "Військторгсервіс" передано за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14.11.2022 призначено суддю по справі № 910/7651/22 - Ярошенко Вікторію Ігорівну.

Ухвалою суду від 21.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7651/22. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження. Ухвала суду від 21.11.2022 була надіслана відповідачу на його адресу, вказану в ЄДР, а саме: 49107, м. Дніпро, пр.. Гагаріна, буд. 115.

Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, частина 7 статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

06.12.2022 на адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 21.11.2022, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором публічного зберігання № 03-03/243Д/2021 від 16.03.2021 в частині оплати заборгованості за надані послуги.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

16.03.2021 між концерн "Військторгсервіс" (далі - позивач, зберігач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БРОІЛ БРЮ" (правонаступником якого є - ТОВ "ТРЕЙДАГРОПРОД", далі - відповідач поклажодавець) уклали договір публічного зберігання № 03-03/243Д/2021 (далі - Договір).

Даний Договір є публічним, відповідно до ст. ст. 633, 641, 642 Цивільного кодексу України. Зберігач бере на себе зобов`язання надавати послуги зберігання, визначені цим Договором, кожному, хто уклав даний Договір, а його умови є однаковими для всіх Поклажодавців, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги, для чого Зберігач публікує цей Договір.

Відповідно до пункту 3.1 зберігач зобов`язується на умовах, встановлених цим договором, зберігати майно, передане йому поклажодавцем, і повернути майно у цілості на першу вимогу поклажодавця.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що підтвердженням повного та безумовного акцептування публічної оферти є підписання поклажодавцем заяви про акцепт цього договору. Моментом акцепту публічної оферти вважається момент укладення цього договору.

Відповідно до заяви про акцепт договору, зберігання відбувається в ТМЦ за адресою: м Київ, вул. Молодогвардійська, 28-А, вартість послуг за 1 палетомісце в місяць з ПДВ становить 102 грн, всього в місяць з ПДВ 6 426 грн.

Згідно з пунктом 5.2 договору покладодавець водночас з оформленням (підписанням) акцепту, сплачує 100% вартості послуг за наступний місяць надання послуг шляхом перерахування на поточний рахунок зберігача грошових коштів у національній валюті України.

Поклажодавець здійснює оплату послуг зберігання в період з 20 по 25 число поточного місяця за наступний місяць надання послуг на підставі виставлених рахунків зберігача (пункт 5.4 договору).

Пунктом 6.7 договору передбачено, що за несвоєчасну або неповну оплату за надані зберігачем послуги, поклажодавець сплачує на користь зберігача суму заборгованості із урахуванням штрафу 10 % від суми щомісячного платежу за кожен випадок несвоєчасної або неповної оплати.

У період з травня 2021 по жовтня 2021 року позивач надав відповідачеві послуги на суму 39 343, 81 грн, що підтверджується підписаними в односторонньому порядку актами надання послуг:

- № 1318 від 31.05.2021 на суму 6 426 грн з ПДВ;

- № 1607 від 30.06.2021 на суму 6 426 грн з ПДВ;

- № 1923 від 31.07.2021 на суму 6 426 грн з ПДВ;

- № 2231 від 31.08.2021 на суму 6 426 грн з ПДВ;

- № 2568 від 30.09.2021 на суму 6 426 грн з ПДВ;

- № 2568 від 31.10.2021 на суму 6 426 грн з ПДВ;

Разом з тим, ТОВ "БРОІЛ БРЮ" взяті на себе договірні зобов`язання щодо своєчасної та належної оплати послуг зі зберігання ТМЦ в повному обсязі виконані не були.

Внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 39 343, 81 грн, про що було підписано акт звірки взаєморозрахунків за період: 9 місяців 2021 року.

Гарантійним листом б/н ТОВ "БРОІЛ БРЮ" гарантувало сплатити борг за зберігання палето - місць в сумі 39 343, 81 грн до 27.10.2021.

З метою досудового врегулювання питання про стягнення заборгованості. Концерном "Військторгсервіс" 27.06.2022 було направлено на адресу правонаступника ТОВ "БРОІЛ БРЮ" - ТОВ "ТРЕЙДАГРОПРОД" претензію № 07/413.

Несплата заборгованості відповідачем зумовило звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги зберігання у розмірі 39 343, 81 грн, штраф у розмірі 3 855, 60 грн, 3% річних у розмірі 1 257, 56 грн, інфляційних втрат 6 909, 89 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання послуг зберігання.

Щодо суми основного боргу

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з частиною 1 статті 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Частиною першою статті 946 Цивільного кодексу України передбачено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

За приписами частини 1 статті 947 Цивільного кодексу України витрати зберігача на зберігання речі можуть бути включені до плати за зберігання.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.09.2021 складала 39 343, 81 грн.

Як зазначалось вище відповідач гарантійним листом гарантував позивачу сплату заборгованості до 27.10.2021.

Отже, на виконання умов договору позивачем за період з 01.05.2021 по 31.10.2021 надано відповідачу послуги зі зберігання палето-місць на загальну суму 39 343, 81 грн, що підтверджується актами надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, враховуючи зміст п. 5.4 укладеного сторонами договору та ст. 530 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати витрат на зберігання палето-місць є таким, що настав.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача заборгованості за отримані послуги зі зберігання палето-місць за договором в сумі 39 343, 81 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо суми штрафу

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 6.7 договору передбачено, що за несвоєчасну або неповну оплату за надані зберігачем послуги, поклажодавець сплачує на користь зберігача суму заборгованості із урахуванням штрафу 10 % від суми щомісячного платежу за кожен випадок несвоєчасної або неповної оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 3 855, 60 грн за період з травня 2021 року по жовтень 2021 року.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення штрафу в разі прострочення сплати за надані послуги зберігання, суд перевіривши правильність його перерахування, приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення штрафу у розмірі 3 855, 60 грн.

Щодо суми інфляційних втрат та 3 % річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за прострочення оплати за надані послуги відповідач мав сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 1 257, 56 грн за загальний період з 26.04.2022 по 11.08.2022 (розраховано за кожним актом окремо) та інфляційні втрати у розмірі 6 909, 89 грн за загальний період з травня 2021 року по травень 2022 року.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

Відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення 3 % річних у розмірі 1 257, 56 грн та інфляційні втрати у розмірі 6 909, 89 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481 грн покладаються на відповідачку.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 202, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДАГРОПРОД" (49107, м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 115; ідентифікаційний код 43788605) на користь концерну «Військторгсервіс» (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-А, ідентифікаційний код 33689922) заборгованості за договором у розмірі 39 343, 81 грн, штраф 3 855, 60 грн, 3% річних - 1 257, 56 грн, інфляційні втрати 6 909, 89 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко