ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
02.02.2023м. ДніпроСправа № 904/4004/22
За заявою: Фізичної особи - підприємця Тютюнник Михайла Степановича, м. Житомир
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
У справі:
За позовом Фізичної особи - підприємця Тютюнник Михайла Степановича, м. Житомир
до Фізичної особи - підприємця Бурдикіної Аліни Геннадіївни, м. Кам`янське Дніпропетровської області
про стягнення 65 447,30грн
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Без виклику (повідомлення) учасників справи
С У Т Ь С П О Р У:
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року позовні вимоги задоволено; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Бурдикіної Аліни Геннадіївни на користь Фізичної особи - підприємця Тютюнник Михайла Степановича основний борг у розмірі 65 447 (шістдесят п`ять тисяч чотириста сорок сім)грн 30коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири)грн 80коп.

24 січня 2023 року від Фізичної особи - підприємця Тютюнник Михайла Степановича до господарського суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів та ухвалення додаткового рішення у справі №904/4004/22, яким стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00грн.

Заява подана в межах строків, встановлених ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивачем подано до суду докази в підтвердження розміру витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом даної справи.

Ухвалою суду від 25.01.2023 прийнято до розгляду заяву Фізичної особи - підприємця Тютюнник Михайла Степановича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 240 ГПК України).

Дослідивши та оцінивши надані позивачем докази у сукупності, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2022 року між Фізичною особою-підприємцем Тютюнником Михайлом Степановичем (клієнт) та Адвокатом Трофімовим Андрієм Вячеславовичем (виконавець) укладено договір №126-2022 про надання правничої (правової) допомоги (а.с. 21).

Відповідно до п. 1.1 договору клієнт доручає, а виконавець, відповідно до чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу, визначену в п. 1.2 цього договору.

Правова (правнича) допомога: у справі щодо стягнення заборгованості за договорами №150222/1 від 15.02.2022 та №26052021 з ФОП Бурдикіна Аліна Геннадіївна (п. 1.2 договору).

На виконання цього договору виконавець уповноважений здійснювати будь-які необхідні дії, не заборонені законом та цим договором, зокрема, але не виключно, дії передбачені ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (п. 1.3 договору).

Обсяг повноважень виконавця (його адвокатів, працівників та залучених осіб) для представництва клієнта перед будь-якими третіми особами може бути за домовленістю сторін визначений у довіреності, яку видає клієнт, або ордері, виданому виконавцем. Застереження щодо повноважень: без обмежень. Особливі умови: відсутні (п. 1.4 договору).

За надання правової допомоги за цим договором сторони встановили фіксовану оплату у розмірі 10 000,00грн (п. 2.1 договору).

Цей договір діє на час розгляду справи в суді першої інстанції (п. 3.8 договору).

Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього.

23 січня 2023 року Адвокатом Трофімовим Андрієм Вячеславовичем (виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Тютюнником Михайлом Степановичем (клієнт) складено та підписано Акт наданих послуг №126-2022_1 від 23.01.2023 до договору №126-2022 від 03.11.2022 (а.с. 61).

Адвокат надав клієнту, а клієнт прийняв наступну правничу (правову) допомогу:

зустріч, консультація клієнта з вивченням наданих ним документів, 1,5год;

підготовка позовної заяви, сканування додатків, формування позову в системі "Електронний суд", формування екземпляру для відповідача з направленням його засобами поштового зв`язку, 3,5год.

Клієнт не має зауважень до повноти, якості, обсягу, своєчасності, ціни наданої за цим актом правової (правничої) допомоги.

Вартість робіт з надання правової (правничої) допомоги становить: 10 000грн.

Фізична особа підприємець Тютюнник Михайло Степанович перерахував на розрахунковий рахунок адвоката 10000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №20 від 04.11.2022 (а.с. 23).

Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у справі є: договір №126-2022 про надання правничої (правової) допомоги від 03.11.2022; ордер серії АМ №1035712 від 08.11.2022; витяг з Єдиного реєстру адвокатів України на підтвердження статусу адвоката. Статус адвоката Трофімова Андрія Вячеславовича підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №00534 від 29.12.2015.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00грн.

За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI, представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст.123 ГПК України).

За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина друга та третя статті 126 ГПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див. також, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач заперечення проти заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Господарський суд, розподіляючи витрати Фізичної особи - підприємця Тютюнник Михайла Степановича на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Процесуальні документи, наявні у справі: позовна заява (а.с. 1-3); заява про усунення недоліків (а.с. 28-29), заява про ухвалення додаткового рішення (а.с. 57-58) підтверджують надання правової допомоги позивачу у цій справі адвокатом Трофімовим А. В.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, враховуючи незначну кількість виготовлених під час розгляду справи представником позивача документів та їх зміст; наявність усталеної судової практики щодо розгляду спорів про стягнення заборгованості за договором перевезення, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в врозмірі 3 000,00грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Бурдикіної Аліни Геннадіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Тютюнник Михайла Степановича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі)грн 00коп., видати наказ.

В іншій частині заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 02.02.2023

Суддя Н.М. Євстигнеєва