ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/2089/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Банаська О.О., Огородніка К.М.

за участі секретаря: Купрейчук С.П.,

за участі представників судового засідання відповідно протоколу судового засідання від 25.01.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.07.2022

та постанову Північного апеляційного господарського Суду від 28.11.2022

у справі

за результатами розгляду заяви Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 за нововиявленими обставинами

у справі № 910/2089/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна"

до: 1.Офісу великих платників податків Державної податкової служби України, 2. Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про стягнення збитків в розмірі 483 819,85 грн,-

ВСТАНОВИВ:

1. У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна" (далі - ТОВ "Ґудвеллі Україна", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України, правонаступником якого є Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Західне міжрегіональне управління ДПС, відповідач 1) та Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві (далі - ГУ ДКСУ у м. Києві, відповідач 2) про стягнення збитків в розмірі 483 819,85 грн.

1.1. Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ "Ґудвеллі Україна" посилалось на те, що 13.12.2018 ним було отримало податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2018 про донарахування ПДВ в сумі 80 636 641,68 грн.

З метою захисту своїх прав позивач уклав Договір надання юридичних послуг №5/18 від 14.12.2018, на підставі якого адвокат Худзій Дмитро Михайлович здійснив аналіз доказів, підготовку документів для оскарження та представництва підприємства у ДФС України. ТОВ "Ґудвеллі Україна" оскаржило податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДФС України, за результатами розгляду ДФС України прийняла рішення №9425/6/78-99-11-04-02-25 від 26.02.2019 "Про результати розгляду скарг", яким скасувала оскаржуване податкове повідомлення-рішення повністю.

ТОВ "Ґудвеллі-Україна" та адвокатом Худзієм Д.М. було складено акт наданих послуг від 11.03.2019, на підставі якого позивач сплатив адвокату Худзію Д.М. вартість наданих юридичних послуг в сумі 483 819,85 грн.

Позивач зазначив, що вказана сума витрат на оплату юридичних послуг є збитками ТОВ "Ґудвеллі-Україна", які завдані незаконним рішенням органу державної влади, а саме: податковим повідомленням-рішенням Офісу великих платників податків ДФС України № від 06.12.2018, які просив стягнути з відповідачів у судовому порядку.

2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020, позов задоволено повністю, стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ "Ґудвеллі Україна" 483 819,85 грн збитків, стягнуто з Офісу великих платників податків Державної податкової служби України на користь ТОВ "Ґудвеллі Україна" 7 257,30 грн витрат зі сплати судового збору.

2.1. Судові рішення мотивовані тим, що такі витрати позивача є збитками, які виникли внаслідок неправомірних дій податкового органу. Зазначений висновок судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтується на тому, що неправомірність дій (рішення) Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо прийняття податкового повідомлення-рішення № підтверджена рішенням №9425/6/78-99-11-04-02-25 від 26.02.2019 Державної фіскальної служби України, прийнятим в порядку адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, а звернення позивача до адвоката Худзія Д.М. щодо оскарження податкового повідомлення-рішення було зумовлено саме неправомірними діями податкового органу.

3. 08.02.2022 до Господарського міста Києва надійшла заява Західного міжрегіонального управління ДПС про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 у справі №910/2089/20 за нововиявленими обставинами.

3.1. В обґрунтування поданої заяви Західне міжрегіональне управління ДПС посилається як на нововиявлену обставину - на правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі 910/11820/20, згідно з якими платник податків має право відшкодувати у складі шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб, витрати на юридичний супровід, що не пов`язаний із захистом, наданим адвокатом, при цьому, сума таких витрат, пов`язаних з оскарженням, не повинна перевищувати 50 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року, в якому приймається відповідне рішення про визнання рішень, дій чи бездіяльності незаконною.

Короткий зміст та мотиви рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі №910/2089/20, яку залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022, у задоволенні заяви Західного міжрегіонального управління ДПС про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 у справі №910/2089/20 за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 у справі № 910/2089/20 залишено без змін.

4.1. Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача суди виходили з того, що правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі 910/11820/20, не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України, а отже відсутні підстави для скасування прийнятого у даній справі рішення, останнє підлягає залишенню без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків

звернулось до Касаційного господарського суду зі скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Західного міжрегіонального управління ДПС про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 у справі №910/2089/20 за нововиявленими обставинами.

5.1. Скаржник переконує, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, зокрема приписів ст. ст. 86, 236, 320 ГПК України;

- вважає, що сума стягнутих збитків у розмірі 483 819,85 грн у справі №910/2089/20 не відповідає позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №910/11820/20, що є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 у справі № 910/2089/20

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

6. Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві подано відзив на касаційну скаргу, у якому останнє підтримує її доводи та просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх судових інстанцій.

Провадження у Верховному Суді

7. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/2089/20 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Банаська О.О., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2022.

8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.01.2023 серед іншого відкрито касаційне провадження у справі №910/2089/20 за касаційною скаргою Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яка подана на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 у справі №910/2089/20 (про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 за нововиявленими обставинами) та постанову Північного апеляційного господарського Суду від 28.11.2022 у справі №910/2089/20 призначено на 25 січня 2023 року о 12:15 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення залишити без змін, виходячи з такого.

10. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

11. Згідно з частиною першою статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

12. Передбачений нормами глави 3 Розділу IV ГПК України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та має свої особливості.

13. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

14. На підставі вказаної норми Західне міжрегіональне управління ДПС звернулось про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 у справі №910/2089/20 за нововиявленими обставинами.

15. Щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав, зазначених в пункті 1 частини другої статті 320 ГПК України, Суд зазначає про таке.

16. Нововиявлені обставини за своєю правовою природою є матеріально-правовими фактами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

17. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

по-перше, їх існування на час розгляду справи;

по-друге, те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

18. У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, що неодноразово викладалась в питанні визнання ознак нововиявлених обставин у господарському процесі, зокрема у постановах від 03.04.2018 у справі № 910/6052/16 та від 07.08.2018 у справі № 915/1708/14 та від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14, від 25.08.2020 у справі № 910/6052/16, від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19.

19. Сталість наведеної правової позиції Верховного Суду підтверджується послідовно викладеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, відповідно до якої нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

20. Крім цього, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

21. Звертаючись до категорії "істотності" Суд зазначає, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби зазначена обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у пункті 3.2 постанови від 17.09.2019 у справі № 910/17258/17.

22. Стосовно підстав для перегляду судового рішення за нововиявлених обставинами Суд також звертається до практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

23. Підсумовуючи викладене Суд дійшов таких висновків:

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Водночас, вирішення питання, чи правильно судом надано оцінку певним доказам, належить до компетенції судів вищих інстанцій, та не може бути вирішено в межах розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.03.2019 у справі № 910/17944/15.

24. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами згідно з оскаржуваними судовими рішеннями, Західне міжрегіональне управління ДПС намагалось спростувати, на його думку, покладені в основу рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 у цій справі факти, якими позов ТОВ "Ґудвеллі Україна" до відповідачів задоволено повністю, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 483 819,85 грн збитків, фактом прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 16.11.2021 у справі №910/11820/20, в якій викладено правовий висновок, згідно з яким платник податків має право відшкодувати у складі шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб, витрати на юридичний супровід, що не пов`язаний із захистом, наданим адвокатом, при цьому, сума таких витрат, пов`язаних з оскарженням, не повинна перевищувати 50 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року, в якому приймається відповідне рішення про визнання рішень, дій чи бездіяльності незаконною. Отже, існування незаконного рішення податкового органу у відповідності до статей 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України дає право платнику податків на відшкодування збитків, не залежно від наявності вини податкового органу, який виніс таке рішення, у розмірі з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 114.3.3 пункту 114.3 статті 114 Податкового кодексу України.

25. Суд вважає висновок попередніх судових інстанцій про відмову у задоволенні заяви Скаржника про перегляд рішення від 03.07.2020 у цій справі за нововиявленими обставинами, правильним.

26. Зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі №910/11820/20 вбачається, що вона прийнята за результатами розгляду касаційної скарги ТОВ "Ґудвеллі Україна" з вимогами про скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 та залишення в силі рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у цій справі за позовом ТОВ "Ґудвеллі Україна" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення 806 366,42 грн збитків, пов`язаних з. витратами позивача на оплату юридичних послуг, наданих у зв`язку з оскарженням в адміністративному порядку податкового повідомлення-рішення, що було скасоване за наслідками такого оскарження.

27. Зазначеною постановою касаційну скаргу ТОВ "Ґудвеллі Україна" задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 у справі № 910/11820/20 скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ "Ґудвеллі Україна" 186 150,00 грн та розподілено між сторонами судові витрати, понесені ними у цій справі.

28. Велика Палата Верховного Суду, оцінюючи встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини, виходила з неправильного застосування ними статей 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України у сукупністю зі статтею 114 Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент прийняття судових рішень у справі № 910/11820/20.

29. Слід погодитись із висновками судів про те, що правові висновки суду в іншій справі щодо застосування норм матеріального права не є фактичними даними, а отже не можуть визнаватися нововиявленими обставинами.

30. Вбачається, що у своїй заяві, апеляційній скарзі та касаційній скарзі Скаржник наполягає на необхідності врахування правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі №910/11820/20, що передбачає новий розгляд справи та надання повторної оцінки вже дослідженим обставинам та доводам сторін, що не відповідає процедурі перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами.

31. На час ухвалення рішення (03.07.2020) та постанови (19.10.2020) у справі №910/2089/20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі №910/11820/20 не існувало фізично.

32. Норма статті 114 Податкового кодексу України, яку застосував суд касаційної інстанції при наданні правового висновку у постанові від 16.11.2021 у справі №910/11820/20, зокрема і щодо обмежень суми відшкодування витрат на юридичний супровід, наданий адвокатом, граничним розміром, набрала чинності з 01.01.2021, тобто після ухвалення у цій справі рішення суду першої інстанції, яке просить переглянути Скаржник за нововиявленими обставинами.

33. Поряд з наведеним, звертаючись до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації") щодо реалізації права на справедливий суд (пункт 1 статті 6 Конвенції) слід зазначити про таке: "Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

34. Дійшовши наведених висновків, Суд відхиляє протилежні аргументи скаржника, оскільки зміна правової позиції суду в інших подібних справах не вважаються нововиявленими обставинами.

35. З огляду на викладене та на встановлену судами відсутність в сукупності всіх ознак, що надають зазначеній заявником обставині статусу нововиявленої, неспростування скаржником в касаційному порядку відповідних висновків, Суд погоджується з висновками судів в оскаржуваних рішеннях (що зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи) про відсутність правових підстав для задоволення заяви про перегляд та скасування за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 у справі №910/2089/20 за нововиявленими обставинами та ухвалення нового рішення у цій справі.

36. У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини першої статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувані ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

Розподіл судових витрат

37. Дійшовши висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваних судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 та постанову Північного апеляційного господарського Суду від 28.11.2022 №910/2089/20 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді О.О. Банасько

К.М. Огороднік