ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"24" січня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/965/22
від позивача: Тарновецький Я.М., від відповідача : Шпак А.А., Максимчук В.П.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У листопаді 2022 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Рівненської міської ради в якій просить визнати незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію припинення речового права № 61075408 від 22.10.2021 року.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач у позовній заяві зазначає, що 26.05.2005 року між Рівненською міською радою (Орендодавець) та Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки відповідно до п.1 якого Орендодавець, згідно з рішенням Рівненської міської ради 29 сесії четвертого скликання №1218 від 22.03.2005 року передає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_2 .
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.02.2022 року у справі №918/917/21 позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення задоволено. Рішення Рівненської міської ради від 30.09.2021 року №1270 «Про припинення права оренди земельної ділянки на АДРЕСА_2 та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005» визнано незаконним та скасовано його в повному обсязі з моменту прийняття.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 року рішення Господарського суду Рівненської області від 09.02.2022 року у справі № 918/917/21 скасоване, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Поряд з цим, вищевказаною постановою визначено: "що міська рада як сторона спірного договору оренди ні умовами договору, ні нормами чинного законодавства не була наділена правом в односторонньому порядку розривати договір оренди земельної ділянки від 26.05.2005, то прийняте відповідачем в односторонньому порядку рішення Рівненської міської ради №1270 "Про припинення права оренди земельної ділянки на АДРЕСА_2 та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005" не створює юридичних наслідків з розірвання договору оренди землі та, як наслідок, не порушує прав позивачки, оскільки за змістом п. 36 вказаного договору, його дія припиняється шляхом розірвання лише у випадку розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду, відтак позивач звернувся до суду з даним позовом про відновлення порушеного права".

Рівненська міська рада позовні вимоги не визнає, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку із тим що 30.09.2021 року 30.09.2021 року Рівненською міською радою було прийнято рішення № 1270 «Про припинення права оренди земельної ділянки на АДРЕСА_2 , розірвання Договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005 року (зі змінами)».

Вказаним рішенням було розірвано договір оренди земельної ділянки від 26.05.2005 року (зі змінами), укладений між Рівненською міською радою та ФОП ОСОБА_1 , зареєстрований Рівненською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» 23.06.2005 року за № 41. Водночас, рішенням Господарського суду Рівненської області від 09 лютого 2022 року у справі № 918/917/21 було задоволено позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Рівненської міської ради та скасовано рішення Рівненської міської ради від 30.09.2021 року № 1270 «Про припинення права оренди земельної ділянки на АДРЕСА_2 , розірвання Договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005 року (зі змінами)». Постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 року, задоволено апеляційну скаргу Рівненської міської ради, рішення Господарського суду Рівненської області від 09.02.2022 року у справі № 918/917/21 скасовано та у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено. Враховуючи вищезазначене, рішення Рівненської міської ради від 30.09.2021 року № 1270 на момент проведення державної реєстрації та на теперішній час є чинним та в силу вимог законодавства підлягає обов`язковому виконанню. Тому, рішення державного реєстратора Панасюк В.О. №61075408, яке було прийнято на підставі вищевказаного рішення Рівненської міської ради, скасуванню не підлягає.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою суду від 22.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13 грудня 2022 року та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради.

02 грудня 2022 року третьою особою подано суду письмові пояснення та клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності її представника.

13 грудня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року оголошено перерву в судовому засіданні до 10 січня 2022 року та здійснено заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на сторонні відповідача у справі Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, майдан Просвіти,2, ) на його правонаступника - Департамент цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, майдан Просвіти,2, ).

23 грудня 2022 року позивачем подано суду відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 10.01.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 січня 2023 року.

В судовому засіданні 24 січня 2023 року представник відповідача Максимчук В.П. заявив клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, подати додаткові пояснення і правову позицію, оскільки 23.01.2023 року уклав договір про надання правової допомоги.

Заслухавши думку представника позивача щодо клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Коло представників в господарському судовому процесі не обмежене нормами чинного законодавства і представництво юридичних осіб забезпечується згідно із ГПК України - через самопредставництво (ч. 3 ст. 56 ГПК України) або через представника (ч. 1 ст. 58 ГПК України). Неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами справи. Суд нагадує, що ст. 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 ст. 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження.

Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті «справедливого суду», гарантованого ст. 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, та представити свою справу в умовах, що не ставлять його у явно гірше становище порівняно з опонентом протилежною стороною (рішення у справі "Лопушанський проти України").

Суд уважає за необхідне також зазначити, що у справі «Смірнова проти України» зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції. У справі "Union Alimentaria Sanders SA v. Spain" зазначено, що передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі відкрито 22.11.2022 року. Від відповідача 13.12.2022 року надійшов відзив на позовну заяву у даній справі. Окрім того, 14.12.2022 року представнику Рівненської міської ради згідно його заяви від 14.12.2022 року надано доступ до електронної справи № 918/965/22 в підсистемі "Електронний суд" та можливість ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. В підготовчому судовому засіданні 10.01.2023 року суд, відповідно до ст.182 ГПК України здійснивши дії, необхідні для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи по суті, відповідно до ст.185 ГПК України з`ясувавши думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 24 січня 2023 року. Клопотань від сторін про продовження строку підготовчого засідання відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України не надходило. Тобто, представник відповідача мав достатньо часу для ефективного представлення своєї позиції в підготовчому засіданні .

Окрім того, судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Зважаючи на викладене, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

26.05.2005 року між власником землі Рівненською міською радою (далі - орендодавець) та підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно п. 1 якого орендодавець, згідно з рішенням Рівненської міської ради 29 сесії четвертого скликання №1282 від 22.03.2005 року передає, а орендар - приймає в оренду земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_2 .

В оренду передається земельна ділянка площею 943 кв.м. На земельній ділянці не знаходяться об`єкти нерухомого майна. Земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування кафе. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 29 669 грн. 36 коп., грошова оцінка 1 кв.м. складає - 31 грн. 46 коп. згідно з довідкою Рівненського міського управління земельних ресурсів № 03-20/53 від 05.05.2005 року. Орендар зобов`язується в місячний термін після здачі об`єкта в експлуатацію замовити новий розрахунок грошової оцінки земельної ділянки з врахуванням коефіцієнта функціонального використання для подальшого встановлення орендної плати за земельну ділянку і укладання додаткової угоди до договору оренди. (п. 2-7 договору).

Згідно з п. 8 договору його укладено на 49 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 35 договору його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Сторони узгодили між собою та зафіксували у п. 36 договору, що його дія припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 37 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є підстави, передбачені чинним законодавством України.

У відповідності до акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 26.05.2005 року Рівненська міська рада передала, а підприємець ОСОБА_1 прийняла земельну ділянку на підставі договору оренди від 26.05.2005 року та зареєстрованого реєстрі за №2239.

Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради були видані позивачу містобудівні умови та обмеження забудови орендованої земельної ділянки № 01-М/87 від 05.07.2012 року.

06.07.2012 року наказом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради № 75 земельній ділянці, яка знаходиться в оренді позивача присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_3 .

19.11.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області для позивача зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт за № РВ 4.

30.09.2021 року Рівненською міською радою було прийняте рішення за № 1270 "Про припинення права оренди земельної ділянки на вул. Чорновола (район Басівкутського водосховища) та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005" (далі - рішення № 1270).

Відповідно до п. 1 Рішення № 1270 відповідач припинив для позивача право оренди земельної ділянки площею 943 кв.м., кадастровий номер :01:047:0001 для будівництва та обслуговування кафе, яка розташована у АДРЕСА_2 у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати. Пунктом 2 рішення №1270 розірвано в односторонньому порядку договір. Пунктом 3 рішення №1270 зобов`язано управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради здійснити державну реєстрацію припинення прав оренди земельної ділянки площею 943 кв.м., кадастровий номер :01:047:0001 призначеної для будівництва та обслуговування кафе. Пунктом 4 рішення № 1270 віднесено земельну ділянку до земель запасу земель рекреаційного призначення комунальної власності.

У рішенні № 1270 зазначено про відповідність п. 34 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 12, 93, 122, 134, п. "д" ст.141 Земельного кодексу України, ст. ст. 31, 32 Закону України "Про оренду землі" та п. 37 Договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005 року.

22.10.2021 року на виконання рішення відповідача від 30.09.2021 року за № 1270 державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Панасюк Валерією Олексіївною внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення права оренди позивачем земельною ділянкою площею 0,0943 га, кадастровий номер :01:047:0001 призначеної для будівництва та обслуговування кафе, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 301264505.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.02.2022 року у справі №918/917/21 позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення задоволено. Рішення Рівненської міської ради від 30.09.2021 року №1270 «Про припинення права оренди земельної ділянки на АДРЕСА_2 та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005» визнано незаконним та скасовано його в повному обсязі з моменту прийняття.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 року рішення Господарського суду Рівненської області від 09.02.2022 року у справі № 918/917/21 скасоване, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Разом з тим, вищевказаною постановою визначено: "що міська рада як сторона спірного договору оренди ні умовами договору, ні нормами чинного законодавства не була наділена правом в односторонньому порядку розривати договір оренди земельної ділянки від 26.05.2005, то прийняте відповідачем в односторонньому порядку рішення Рівненської міської ради №1270 "Про припинення права оренди земельної ділянки на АДРЕСА_2 та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005" не створює юридичних наслідків з розірвання договору оренди землі та, як наслідок, не порушує прав позивачки, оскільки за змістом п. 36 вказаного договору, його дія припиняється шляхом розірвання лише у випадку розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду. При цьому припинення права оренди, про що зазначено в п. 1 спірного рішення відповідача, може бути наслідком лише розірвання договору. Наведені в п. 1 та п. 2 спірні рішення відповідача були первинними по відношенню до похідного від них рішення щодо вчинення відповідної реєстраційної дії, зазначеної в п. 3 рішення Рівненської міської ради № 1270 від 30.09.2021. За таких обставин рішенням відповідача не було припинене право оренди позивачки, не було розірвано договір оренди, такі рішення не можуть бути підставою для вчинення реєстраційної дії, про яку зазначено в п. 3 рішення № 1270, а в разі й вчинення останньої - позивачка не буде позбавлена права на судовий захист."

Відтак, позивач просить суд відновити своє порушене право шляхом визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Панасюк Валерії Олексіївни про державну реєстрацію припинення речового права №61075408 від 22 жовтня 2021 року.

Поряд з цим, відповідач та третя особа, заперечуючи щодо позовних вимог посилаються на виконання рішення Рівненської міської ради, зокрема пункту №3, державним реєстратором була здійснена державна реєстрація та прийнято рішення № 61075408 щодо припинення права оренди земельної ділянки площею 943 м2 за кадастровим номером :01:047:0001.

При цьому, рішенням Господарського суду Рівненської області від 09 лютого 2022 року у справі № 918/917/21 було задоволено позовні вимоги фізичної особи; підприємця ОСОБА_1 до Рівненської міської ради та скасовано рішення Рівненської міської ради від 30.09.2021року № 1270 «Про припинення права оренди земельної ділянки на АДРЕСА_2 , розірвання Договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005 року (зі змінами)».

Однак, не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, Рівненською міською радою було подано апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, який виніс постанову від 12.04.2022 року, якою було повністю задоволено апеляційну скаргу Рівненської міської ради, а рішення Господарського суду Рівненської області від 09.02.2022 року у справі № 918/917/21 скасовано та у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, рішення Рівненської міської ради від 30.09.2021 року №1270 на момент проведення державної реєстрації та на теперішній час є чинним та в силу вимог законодавства підлягає обов`язковому виконанню. Тому рішення державного реєстратора Панасюк В.О. №61075408, яке було прийнято на підставі вищевказаного рішення Рівненської міської ради, прийнято відповідно до вимог чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Позивач у справі є фізичною особою - підприємцем, з внесенням відповідних записів в ЄДРПОУ та з присвоєнням відповідного реєстраційного коду.

Відповідач є самостійною юридичною особою за Законом та органом місцевого самоврядування в Україні, з присвоєнням ідентифікаційного коду та внесення даних в ЄДРПОУ. Діяльність відповідача регламентована приписами Конституції України та ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні". Орган місцевого самоврядування може діяти лише в спосіб, визначений Законом, і не інакше приписи ст. 19 Конституції України.

Позивач визначив предмет спору як визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради .

Суд зазначає, що відповідно до приписів п. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський процесуальний кодекс України також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, й вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункти 6, 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. При цьому, для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав у суді (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18, Провадження № 12-135гс19).

Відповідно до пунктів 1, 8, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (частина перша статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19).

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012 року);

- принцип повноти та межі обгрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія А №303-Ап.29)

В даному випадку, як встановлено судом і це вбачається із матеріалів справи постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 року у справі № 918/917/21 що міська рада як сторона спірного договору оренди ні умовами договору, ні нормами чинного законодавства не була наділена правом в односторонньому порядку розривати договір оренди земельної ділянки від 26.05.2005 року. Колегія суддів дійшла висновку, що прийняте відповідачем в односторонньому порядку рішення Рівненської міської ради №1270 "Про припинення права оренди земельної ділянки на вул. Чорновола (район Басівкутського водосховища) та розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005" не створює юридичних наслідків з розірвання договору оренди землі та як наслідок - не порушує прав позивача, оскільки за змістом пункту 36 вказаного договору, його дія припиняється шляхом розірвання лише у випадку розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду. При цьому, припинення права оренди, про що зазначено в п. 1 спірного рішення відповідача може бути наслідком лише розірвання договору.

Наведені в п. 1 та п. 2 спірні рішення відповідача були первинними по відношенню до похідного від них рішення щодо вчинення відповідної реєстраційної дії, зазначеної в п. 3 рішення Рівненської міської ради № 1270 від 30.09.2021 року.

За наведених обставин, враховуючи те, що спірним рішенням відповідача не було припинене право оренди позивача, не було розірвано договір оренди, такі рішення не можуть бути підставою для вчинення реєстраційної дії, про яку зазначено в п. 3 рішення № 1270, а в разі й вчинення останньої, позивач не буде позбавлений права на судовий захист.

Вищевказана постанова Північно-західного апеляційного господарського суду набрала законної сили 12.04.2022 року та не переглядалась Верховним Судом в касаційному порядку.

У відповідності до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Згідно із ч. ч. 1-5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Виходячи з принципу ефективного захисту порушеного права, вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (правонаступник якого Департамент цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради) Панасюк Валерії Олексіївни про державну реєстрацію припинення речового права № 61075408 від 22.10.2021 року є обґрунтованою.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 2481,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (правонаступник якого Департамент цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради) Панасюк Валерії Олексіївни про державну реєстрацію припинення речового права № 61075408 від 22.10.2021 року.

3. Стягнути з Рівненської міської ради (вул. Соборна, 12-А, Рівне, 33028, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2481,00 грн судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 02.02.2023 року.

Суддя Н.Церковна