ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 року м.Дніпро Справа № 35/345(20/323(9-241))

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Кузнецов В.О.,

судді Мороз В.Ф., Чередко А.Є.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 у справі

за позовом відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м. Дніпро

до Державного міжрайонного підприємства водопровідного-каналізаційного господарств "Дніпро-Західний Донбас", Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Воронове

про стягнення заборгованості в розмірі 16628458,05 грн

за скаргою АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на дії старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Драгана О.Є.

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст та підстави скарги

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить суд:

1. Поновити строк на подачу скарги на дії старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Драгана Олександра Євгенійовича за виконавчим провадженням ВП № 68667721.

2. Визнати дії старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Драгана Олександра Євгенійовича за виконавчим провадженням ВП № 68667721 неправомірними.

3. Визнати незаконною та скасувати постанову ВП № 68667721 від 17.02.2022 старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Драгана Олександра Євгенійовича про зупинення вчинення виконавчих дій.

4. Зобов`язати старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Драгана Олександра Євгенійовича поновити виконавче провадження №68667721 з примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2017 у справі №35/345(20/323(9-241)) про затвердження Мирової угоди, щодо виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області №35/345(20/323-9/241) від 13.12.2005 та стягнення з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас на користь публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго, правонаступником якого є акціонерне товариство ДТЕК Дніпровські електромережі суму у розмірі 3 325 691,61 грн - плати за перевищення договірних обсягів споживання електроенергії.

Зазначена скарга обґрунтована тим, що постанову ВП №68667721 про зупинення вчинення виконавчих дій від 17.02.2022 було прийнято безпідставно, оскільки зупиняючи вчинення виконавчих дій, державний виконавець фактично позбавляє стягувача АТ ДТЕК Дніпровські електромережі права на задоволення своїх порушених прав у вигляді стягнення заборгованості з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас, на яку не розповсюджується дія Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

ІІ. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 у даній справі задоволено скаргу акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на дії старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Визнано дії старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Драгана Олександра Євгенійовича за виконавчим провадженням ВП № 68667721 неправомірними. Визнано незаконною та скасовано постанову ВП №68667721 від 17.02.2022 старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Драгана Олександра Євгенійовича про зупинення вчинення виконавчих дій. Зобов`язано старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Драгана Олександра Євгенійовича поновити виконавче провадження № 68667721 з примусового виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2017 у справі №35/345(20/323(9-241)) про затвердження Мирової угоди, щодо виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області №35/345 (20/323-9/241) від 13.12.2005 та стягнення з державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас на користь публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго, правонаступником якого є акціонерне товариство ДТЕК Дніпровські електромережі суму у розмірі 3 325 691,61 грн - плати за перевищення договірних обсягів споживання електроенергії.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що спірною в даному випадку заборгованістю - є плата за перевищення договірних обсягів споживання електроенергії в розмірі 3 325 691,61 грн, що за приписами Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" не є кредиторською заборгованістю за спожиту електричну енергію, тобто не підлягає реструктуризації, та не є неустойкою (штрафом, пенею), інфляційним нарахуванням, процентом річних, тобто не підлягає списанню, а тому й не регулюється нормами даного Закону та підлягає примусовому стягненню з боржника на загальних підставах

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Синельниківський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) не погодившись із вказаною ухвалою, звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на дії старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Драгана О.Є.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник зазначає про недоведеність стягувачем, що факт пропуску строку на подання скарги на дії старшого державного виконавця є поважним.

З моменту включення Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас уповноваженою особою до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, у ньому відображається обсяг кредиторської заборгованості цього підприємства, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону.

На даний час статус Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас залишається незмінним.

Скаржник не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті 4 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" не потребує обов`язкового включення до реєстру, оскільки судом не враховано що ст.4 Закону регулює проведення взаєморозрахунків або перерахувань субвенції щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах.

Заявник апеляційної скарги вважає, що включення підприємства до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" є підставою для зупинення виконавчих дій.

Господарським судом безпідставно зазначено, що включення до реєстру відбулось на підставі даних, які визначені боржником самостійно, без підтвердження з боку кредитора щодо належності всієї суми боргу до реструктуризації, оскільки вказане спростовується наданими суду актами звіряння взаєморозрахунків між сторонами станом на 01.06.2022 та 01.12.2021, якими вказані суми були погоджені.

3.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своє правової позиції позивач посилається на те, що як вбачається з приписів Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість боржника за спожиту електричну енергію (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиту електричну енергію), а неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних підлягають списанню.

Позивач звертає увагу, що спірною в даному випадку заборгованістю - є плата за перевищення договірних обсягів споживання електроенергії в розмірі 3 325 691,61 грн, що за приписами Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" не є кредиторською заборгованістю за спожиту електричну енергію, тобто не підлягає реструктуризації, та не є неустойкою (штрафом, пенею), інфляційним нарахуванням, процентом річних, тобто не підлягає списанню, а тому й не регулюється нормами даного Закону та підлягає примусовому стягненню з боржника на загальних підставах.

Спірна заборгованість є санкцією за перевищення ліміту споживання електричної енергії за період з 01.01.2023 по 30.06.2003.

Позивач зазначає, що на момент подачі Синельниківським відділом державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції даної апеляційної скарги цей спір (спірні обставини) були вже неактуальні та такими, за якими відсутній предмет спору, оскільки АТ "Дніпровські електромережі" вирішило не стягувати заборгованість в примусовому порядку через органи державної виконавчої служби, а врегулювати дане питання самостійно шляхом переговорів з боржником. 27.09.2022 позивачем було направлено на адресу виконавчої служби заяву про повернення виконавчого документу у даній справі без виконання.

21.09.2022 між АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" та державним міжрайонним підприємством водопровідного-каналізаційного господарств "Дніпро-Західний Донбас" укладено договір №89-ц/3ц2022 про реструктуризацію заборгованості спірної суми за перевищення договірних обсягів спожитої електроенергії, що раніше підлягала стягненню органами державної виконавчої служби в примусовому порядку за судовими рішеннями від 03.01.2006 у справі №35/345 (20/323-9/241) та від 10.04.2006 у справі №28/17 (20/360).

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі головуючого судді Білецької Л.М., суддів Паруснікова Ю.Б., Вечірка І.О.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 11.11.2022 відкладено вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду апеляційної скарги Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 до надходження матеріалів справи 35/345(20/323(9-241)) на адресу Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 05.12.2022 поновлено Синельниківському відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 16.01.2023 о 10:00 годин.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.01.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Білецької Л.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 10.01.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Чередко А.Є.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 17.01.2023 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2022; призначено справу до розгляду на 07.02.2023 на 15 годин 00 хвилин.

07.02.2023 у судове засідання з`явився представник позивача, який надав відповідні пояснення.

Інші учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили у судове засідання явку повноважних представників.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

07.02.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

13.12.2005 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі позов задоволено частково; стягнуто з державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас на користь відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" санкції за перевищення договірних обсягів електричного споживання та потужності 3325691,61 грн , витрати по сплаті держмита 1700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 118,00 грн.

03.01.2006 на виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ.

20.09.2017 ухвалою господарського суду затверджено мирову угоду №51090/1001 від 22.08.2017, укладену між публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" та державним міжрайонним підприємством водопровідного-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", щодо виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області №35/345(20/323-9/241) від 13.12.2005 та стягнення з державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на користь публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", правонаступником якого є акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" плати за перевищення договірних обсягів споживання електроенергії в розмірі 3 325 691,61 грн, відповідно до якої боржник повинен здійснити оплату наступним чином: 3 500,00 грн - в червні 2020 року; 717 964,05 грн - в грудні 2021 року; 900 000,00 грн - в січні 2022 року; 900000,00 грн - в лютому 2022 року; 804 227,56 грн - в березні 2022 року.

Відповідачем (боржником) станом на 14.02.2022 належним чином не виконувались зобов`язання з оплати заборгованості в повному обсязі та відповідно до графіку платежів за мировою угодою, тому АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулось до Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання мирової угоди.

17.02.2022 старшим державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Драганом Олександром Євгенійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68667721 та постанову про зупинення вчинення виконавчих дій №68667721, в зв`язку із включенням відповідача (боржника) до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

3.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши встановлені на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною першою статті 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За приписами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-рп(ІІ)/2019) наголосив, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист: невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

У відповідності до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5)справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка кореспондується з нормами статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення здійснюється відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії, послуги з розподілу та транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з розподілу/передачі електричної енергії, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості (абзац 12 частини першої статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії").

Згідно з частинами першою, четвертою статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті 4 цього Закону не потребує обов`язкового включення до реєстру. Порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 6 та 8 Порядку ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 №93 (далі - Порядок від 21.02.2017 №93) передбачено, що Мінрегіон забезпечує своєчасне формування реєстру, відповідність внесених до нього даних про підприємство документам, на підставі яких здійснюється реєстрація, та збереження інформації, пов`язаної з його формуванням і веденням. Для включення підприємств до реєстру та внесення змін до нього підприємства подають до Мінрегіону заяву, до якої додають документи, передбачені в абзацах другому - сьомому частини другої статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Згідно з пунктом 14 Порядку від 21.02.2017 №93 у реєстрі зазначаються такі дані про підприємство: повне найменування юридичної особи; код згідно з ЄДРПОУ; номер і дата внесення до реєстру даних про підприємство; основний вид діяльності (згідно з ліцензією); фактичне місцезнаходження підприємства; прізвище, ім`я та по батькові особи, уповноваженої діяти від імені підприємства, із зазначенням посади і номерів телефонів; реквізити ліцензій підприємства, що були чинними в період виникнення заборгованості за спожиті енергоносії, яка підлягає врегулюванню згідно із Законом; підстава включення підприємства до реєстру (дата видання та номер наказу Мінрегіону); підстава і дата внесення змін до інформації про включене до реєстру підприємство (дата видання та номер наказу Мінрегіону); підстава і дата виключення підприємства з реєстру (дата видання та номер наказу Мінрегіону); обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

Таким чином, з моменту включення підприємства уповноваженою особою до реєстру у ньому відображається обсяг кредиторської заборгованості цього підприємства, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Наказом Міністерства розвитку громад та територій від 26.01.2022 №13 державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" включено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть учать у процедурі врегулювання заборгованості.

З додатку до наказу від 26.01.2022 №13 вбачається, що обсяг кредиторської заборгованості, утвореної станом на 01.06.2021, що підлягає реструктуризації (кредитор акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські Електромережі") складає 66 967 728,88 грн; залишок станом на дату подання заяви підприємством - 53 844 061,71 грн; обсяг неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, нарахованих на заборгованість станом на 01.06.2021 - 24 298 391,99 грн; залишок станом на дату подання заяви підприємством - 23 580 427,94 грн.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що включення Державного міжрайонного підприємства водопровідного-каналізаційного господарств "Дніпро-Західний Донбас" (боржника) до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості у відповідності до Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" , не є безумовною підставою зупинення виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно з абзацом сьомим частини першої статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість), (до такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду), - це кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії, електропостачальником, оператором системи розподілу (як правонаступником у частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість підприємств централізованого водопостачання, водовідведення за спожиту електричну енергію станом на 1 червня 2021 року для виробництва та надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також послуги з розподілу/передачі електричної енергії, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення, яка утворилася станом на 1 червня 2021 року (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість) та не погашена станом на дату укладення договору реструктуризації заборгованості, за умови відсутності відповідної поточної заборгованості.

За приписами ч.2 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" на заборгованість підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті для виробництва послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення електричну енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 1 червня 2021 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають врегулюванню, за умови здійснення розрахунків за поточне споживання електричної енергії протягом останніх трьох місяців поспіль в обсязі не менше 95 відсотків, у такий спосіб: неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на зазначену в абзаці першому цієї частини заборгованість, погашення якої здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 6 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, підлягають списанню; неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на зазначену в абзаці першому цієї частини заборгованість, підлягають списанню, за умови повного виконання підприємствами централізованого водопостачання та водовідведення укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Пунктом 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", оператор газотранспортної системи, оператори газорозподільних систем, електропостачальники, оператори системи розподілу (як правонаступники в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією), у тому числі їхні правонаступники у разі заміни стягувача у виконавчому провадженні, а також теплогенеруючі організації, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Відповідно до частини шостої статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення". У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з цих підстав не підлягає (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні).

З огляду на приписи пункту 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" та частини першої статті 6, частини другої статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", підставою для зупинення виконавчих дій в порядку пункту 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" є:

- включення (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії";

- стягувачами є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз"; оператор газотранспортної системи, оператори газорозподільних систем, електропостачальники, оператори системи розподілу (як правонаступники в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією), у тому числі їхні правонаступники у разі заміни стягувача у виконавчому провадженні, а також теплогенеруючі організації;

- боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;

- заборгованість стосується підприємств централізованого водопостачання, водовідведення за спожиту електричну енергію станом на 01.06.2021 для виробництва та надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиту електричну енергію), не погашену станом на розрахункову дату, за умови відсутності поточної заборгованості за електричну енергію на дату укладення договору про реструктуризацію заборгованості, тобто повинна підпадати під дію норм частини першої статті 6, частини другої статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Перелік оперативно - господарських санкцій, встановлений у ч.1 ст.236 Господарського кодексу України, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно - господарські санкції.

Пунктом 4.5. договору №89-ц від 01.01.2002 передбачено, що в разі споживання електроенергії понад обсяг, що обумовлений цим договором на розрахунковий період, відповідач сплачує повну вартість усієї спожитої електричної енергії за чинним роздрібним тарифом, а також здійснює оплату через застосовану санкцію за таке порушення умов договору в сумі чотирикратної вартості між фактично спожитою і договірною величиною електричної енергії, на поточний рахунок позивача протягом 5-ти днів з моменту отримання рахунку позивача. У разі перевищення договірної величини потужності відповідач сплачує позивачу п`ятикратну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

З мотивувальної частині рішення господарського суду від 13.12.2005 у даній справі вбачається, що спірна заборгованість у розмірі 3 325 691,61 грн є санкцією за перевищення ліміту споживання електричної енергії за період з 01.01.2003 по 30.06.2003, яка нарахована відповідно до п.4.5 договору №89-ц від 01.01.2002.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про те, що заборгованість у розмірі 3 325 691,61 грн відповідно до вимог Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", не є кредиторською заборгованістю за спожиту електричну енергію, тобто не підлягає реструктуризації, та не є неустойкою (штрафом, пенею), інфляційним нарахуванням, процентом річних, тобто не підлягає списанню, а тому й не регулюється нормами цього Закону, а тому підлягає примусовому стягненню з боржника на загальних підставах.

Встановивши наведені обставини, приймаючи до уваги, що права стягувача на своєчасне поновлення порушеного права та отримання грошових коштів присуджені рішенням суду - порушені через безпідставне зупинення виконавчих дій, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення скарги АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на дії старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Драгана О.Є.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника на недоведеність стягувачем, що факт пропуску строку на подання скарги на дії старшого державного виконавця є поважним, враховуючи таке.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.339, п.а ч.1 ст.341 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Відповідно до ч.2 ст.341 Господарського процесуального кодексу України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В обґрунтування поновлення строку на подачу скарги на дії старшого виконавця, скаржником зазначено, що про постанову про зупинення вчинення виконавчих дій йому стало відомо лише 08.08.2022 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, за адресою в мережі Інтернет https://asvpweb.minjust.gov.ua/. У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, до Автоматизованої системи виконавчих проваджень було зачинено доступ, що також унеможливлювало дізнатись актуальний статус виконавчого провадження.

Враховуючи, що про порушення свого права в межах вимог цієї скарги стягувач дізнався 08.08.2022 місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про поновлення строку на подачу скарги на дії державного виконавця.

Щодо доводів скаржника про включення Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас уповноваженою особою до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, у ньому відображається обсяг кредиторської заборгованості цього підприємства, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону, колегія суддів звертає увагу включення підприємства до вказаного реєстру не є безумовною підставою для зупинення виконавчого провадження, оскільки у даному випадку підлягають встановленню обставини відповідності спірної заборгованості встановленим Законом критеріям.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними посилання скаржника на акти звіряння взаєморозрахунків між сторонами станом на 01.06.2022 та 01.12.2021, оскільки вказані акти не містять відомостей про належність зазначених у акті сум боргу до реструктуризації. Включення до реєстру відбулося на підставі даних, які визначені боржником самостійно, без підтвердження з боку кредитора належності цієї суми боргу до реструктуризації.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи відповідача, зазначені в апеляційній скарзі, не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки вони спростовуються викладеними приписами законодавства та встановленими обставинами у справі, і не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено невірне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

4.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 у справі №35/345(20/323(9-241)) залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 09.02.2023

Головуючий суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є.Чередко

Суддя В.Ф.Мороз