УХВАЛА

м. Київ

06.02.2023Справа № 910/11488/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" від 2 лютого 2023 року про забезпечення позову в справі № 910/11488/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротериторія" та фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 1 269 653,10 грн,

без повідомлення/виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (далі - ТОВ "Бест Лізинг") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротериторія" (далі - ТОВ "Агротериторія") та фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1 269 653,10 грн, з яких: 787 096,00 грн - заборгованість за лізинговими платежами, 116 485,03 грн - проценти річних, 70 371,18 грн - штраф, 109 122,92 грн - інфляційні втрати, 186 577,97 грн - пеня, у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ "Агротериторія" своїх обов`язків за укладеним між ним та позивачем договором фінансового лізингу від 3 вересня 2021 року № 210903-4/ФЛ-Ю-С, а також неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за укладеним договором поруки від 3 вересня 2021 року № 210903-4/1/П.

Суд ухвалою від 31 жовтня 2022 року звернувся до Відділу "Центр надання адміністративних послуг Томашпільської селищної ради" (далі - Відділ) щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1

22 листопада 2022 року на адресу суду надійшла відповідь Відділу про те, що вказана особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22 грудня 2022 року.

22 грудня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольні ухвали: про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 2 лютого 2023 року.

26 грудня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від ТОВ "Агротериторія" надійшов відзив від 21 грудня 2022 року та зустрічна позовна заява до ТОВ "Бест Лізинг" про визнання договору фінансового лізингу від 3 вересня 2021 року № 210903-4/ФЛ-Ю-С недійсним у частинах його пунктів: 2.7., 6.1. та 7.1.1.

У період з 26 грудня 2022 року по 8 січня 2023 року суддя Павленко Є.В. перебував у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 9 січня 2023 року зустрічну позовну заяву ТОВ "Агротериторія" залишено без руху та надано останньому строк для усунення її недоліків протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

9 січня 2023 року на адресу суду від ТОВ "Бест Лізинг" надійшла відповідь на відзив від 3 січня 2023 року.

23 січня 2023 року ТОВ "Агротериторія" на виконання вимог ухвали суду від 9 січня 2023 року подало документи для усунення недоліків зустрічної позовної заяви. Також у вказаній заяві ТОВ "Агротериторія" просило суд поновити строк для її подачі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27 січня 2023 року прийнято зустрічний позов ТОВ "Агротериторія" до ТОВ "Бест Лізинг" про визнання частково недійсним договору, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, а підготовче засідання за зустрічним позовом вирішено провести 2 лютого 2023 року разом із первісним позовом.

2 лютого 2023 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 16 лютого 2023 року.

3 лютого 2023 року на електронну адресу суду позивач подав заяву від 2 лютого 2023 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Агротериторія" та будь-яким особам вносити зміни щодо реєстраційних даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо вказаного відповідача, зокрема, здійснювати перереєстрацію його місцезнаходження.

В обґрунтування цієї заяви ТОВ "Бест Лізинг" посилалося на те, що можлива зміна адреси місцезнаходження ТОВ "Агротериторія" матиме на меті ухилення від виконання рішення суду в цій справі в примусовому порядку на підставі абзацу 7 пункту 102 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження".

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти дії щодо предмета спору.

Згідно з частиною 4 статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач посилався на те, що під час розгляду інших аналогічних справ: № 911/1898/22, № 911/2390/22, - йому стало відомо про зміну адрес місцезнаходження відповідачів (лізингоодержувачів) у цих справах: Товариства з обмеженою відповідальністю "САТ Агро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Агроінвест". На думку позивача, вказані суб`єкти господарювання та ТОВ "Агротериторія" є пов`язаними між собою юридичними особами, а тому відповідач у цій справі також може змінити адресу свого місцезнаходження. Крім того, позивач зазначив, що перереєстрація господарської діяльності на територію, яка є прифронтовою та кожного дня піддається обстрілам, не містить в собі ніякого економічного, підприємницького сенсу й направлена виключно на ухилення від виконання судових рішень.

Разом із тим, з наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації вбачається, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Агротериторія" є ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , і ця особа не є учасником ТОВ "САТ Агро", ТОВ "Світ Агротехніки" та ТОВ "Зоря-Агроінвест". Жодних інших доказів, які б свідчили про пов`язаність вказаних юридичних осіб чи їх кінцевих бенефіціарних власників, заявником не надано. Такі докази відсутні й у матеріалах справи.

У зв`язку з наведеним слід зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У той же час позивачем в установленому законом порядку не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Саме лише посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, а також без відповідного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Посилання позивача у даній заяві на вчинення іншими лізингоодержувачами (відповідачами) в інших справах дій щодо зміни адрес їх місцезнаходження, не є достатніми підставами для задоволення відповідної заяви у цій справі.

Крім того, позивач не довів належними доказами того, що ТОВ "Агротериторія" вчиняє дії, направлені на зміну свого місцезнаходження до району проведення воєнних (бойових) дій, а також вчиняє інші дії, направлені на ухилення виконання рішення в цій справі.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Оскільки на момент розгляду заяви ТОВ "Бест Лізинг" про забезпечення позову останнє не навело достатніх обґрунтувань та не довело належними доказами того факту, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення його вимог до ТОВ "Агротериторія", суд дійшов висновку про відмову в задоволенні цієї заяви.

Відповідно до частини 6 статті 140 ГПК про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене та керуючись статтями 136, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" від 2 лютого 2023 року про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 ГПК України.

Дата підписання: 6 лютого 2023 року.

СуддяЄ.В. Павленко