ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"30" січня 2023 р. м. Хмельницький Справа № 924/1282/13
Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Крамар С.І., розглянувши матеріали справи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЦЕНТР КИЇВ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛІЗИНГ", м. Хмельницький

про порушення справи про банкрутство (заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 28.10.2013р. порушено провадження у справі №924/1282/13 про банкрутство ТОВ "Євро Лізинг", введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Головачева І.М.

Постановою суду від 23.07.2015р. визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора банкрута.

Ухвалою суду від 12.12.2018р. ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг", м.Хмельницький у справі №924/1282/13 призначено арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича (вул. Надрічна, 68, м. Біла Церква, Київська область, 09117; свідоцтво №1724 від 20.03.2015р.; E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

21.04.2021 до суду від ліквідатора-арбітражного керуючого Глеваського В.В. надійшло клопотання №06/04/21-2 від 06.04.2021р., в якому останній просив суд оголосити в розшук наступні транспортні засоби, що зареєстровані за ТОВ "Євро Лізинг", зокрема, Toyota Corolla Державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , Номер кузова НОМЕР_3 .

Як на підставу задоволення клопотання зазначив, що ним з`ясовано наявність транспортних засобів, зареєстрованих за ТОВ "Євро Лізинг", що входять до застави АТ "УКРСИББАНК", та не повертались у відання ліквідатора (арбітражного керуючого) ТОВ "Євро Лізинг", а їх місцезнаходження ліквідатору не відоме.

Ухвалою суду від 19.05.2021 клопотання ліквідатора було задоволено та оголошено в розшук зареєстровані за ТОВ "Євро Лізинг" м. Хмельницький () транспортні засоби, в тому числі: Toyota Corolla Державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , Номер кузова НОМЕР_3 .

На адресу суду 23.01.2023 гр. ОСОБА_1 надіслав заяву від 18.01.2023 про скасування заходів забезпечення. Згідно якої просить суд скасувати з власної ініціативи заходи вжиті ухвалою від 19.05.2021 в частині оголошення в розшук автомобіля Toyota Corolla Державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , Номер кузова НОМЕР_3 , оскільки він належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 170 Господарського процесуального кодексу України встановлюються загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення. Так, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд також враховує, що відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Так, враховуючи приписи ст.ст. 80 ГПК України, заявник зобов`язаний надати суду докази, які підтверджують надсилання заяви з доданими до неї доказами всім учасникам справи. Однак заявником таких доказів надано не було.

Враховуючи вище викладене, зважаючи на положення ч.1 ст. 170 ГПК України, суд доходить висновку про повернення заяви ОСОБА_1 від 18.01.2023 про скасування заходів забезпечення заявнику без розгляду.

Крім того, судом звертається увага заявника, що дана заява не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства та ГПК України, не є позовною заявою до кредиторів чи банкрута, не є вимогою, яка захищає право власності в цілому в тих випадках, коли порушені права володіння, користування або розпорядження.

Судом також звертається увага, що Кодекс з процедур банкрутства визначає учасниками у справі про банкрутство - сторони, арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, представника органу місцевого самоврядування, представника працівників боржника, уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів), а також у випадках, передбачених названим Кодексом, інших учасників справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

При цьому, провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням особливостей встановлених Законом про банкрутство (Кодексом процедур з банкрутства), норми якого, як спеціальні норми права, перевалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВГСУ від 17.03.15р. у справі №13/5025/2136/11).

Таким чином, ні Кодексом України з процедур банкрутства, ні Господарським процесуальним кодексом України таких сторін як позивач, відповідач, треті особи у справі про банкрутство не передбачено.

Суд також зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Однак, матеріали заяви не містять, а заявником не надано жодних документів (договорів, актів) на підтвердження права власності на зазначений в заяві транспортний засіб.

Акцентує суд увагу також і на тому, що положення ГПК України про забезпечення позову застосовуються у справі про банкрутство з урахуванням вимог, що визначають особливості провадження у справі про банкрутство як окремої форми судового процесу.

Відтак, з метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, передбачені загальними положеннями ст. 137 ГПК України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Судом враховано, що основною метою провадження у справі про банкрутство є відновлення платоспроможності боржника та задоволення сукупного кола його кредиторів, яке передбачає послідовне виконання сторонами та учасниками процесу, арбітражним керуючим обов`язків, що визначені та передбачені положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

У відповідності до положень ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Згідно ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

За таких обставин, суд вважає необхідним зазначити, що саме на арбітражного керуючого (ліквідатора) покладено обов`язок здійснювати заходи щодо захисту майна боржника. Водночас, заявником ОСОБА_1 не вказано та не надано доказів звернення до ліквідатора щодо скасування вжиття необхідних заходів стосовно майна банкрута, яке, як зазначає у своїй заяві сам заявник, належить ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 80, 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 від 18.01.2023 про скасування заходів забезпечення повернути без розгляду.

Додаток: заява від 18.01.2023 з додатками на 10-ти арк.

Копію ухвали надіслати на адресу заявника

Ухвала підписана та набирала законної сили 30.01.2023, а також оскарженню не підлягає.

Суддя Крамар С.І.

Віддрук. 2 прим. (надіслати всім):

1 - до справи,

2 - заявнику ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ) (реком. з повід)