СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Харків Справа № 922/2524/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В. , суддя Фоміна В.О.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (вх. №76Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 (ухвалу постановлено суддею Жиляєвим Є.М. у приміщенні Господарського суду Харківської області 19.12.2022) у справі №922/2524/22

за позовом Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 20)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23" (08161, Київська обл., с. Тарасівка (з), вул. Київська, буд. 1, оф. 4),

про стягнення 1451138,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/2524/22 позовні матеріали по справі №922/2524/22 за позовом Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23" про стягнення 1451138,00 грн. передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108).

Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" з вказаною ухвалою не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/2524/22 та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Заявник апеляційної скарги вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини, що мають значення для справи, а також ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема, ч. 1. 5 ст 29 ГПК України, якою визначено право позивача на вибір між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, зокрема, на пред`явлення позову за місцем виконання договору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2023 поновлено Комунальному підрядному спеціалізованому підприємству по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" строк на оскарження на ухвали Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/2524/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/2524/22; попереджено учасників процесу, що апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/2524/22 буде розглядатися за правилами ст. 271 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи; витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2524/22.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №922/2524/22.

07.02.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2524/22.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Спеціалізована механізована колона № 23", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором №15/05-1 у розмірі 886365,60 грн., пеню у розмірі 161318,54 грн., штраф у розмірі 62045,59 грн., 3% річних у розмірі 44362,34 грн., індекс інфляції у розмірі 297045,93 грн., всього - 1451138,00 грн., який обґрунтовує тим, що між Комунальним підрядним спеціалізованим підприємством по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова Шляхрембуд (субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ Спеціалізована механізована колона №23 (генпідрядник) 15.05.2018 було укладено договір №15/05-1 (далі - договір). Позивачем в строк, визначений п. 5.1 договору виконано, а відповідачем прийнято без зауважень роботи, передбачені п. 1.1. договору, що за твердженням позивача підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та форми КБ-3. Проте, відповідач зобов`язань за договором по оплаті робіт на підставі вищенаведених актів не виконав, що призвело до виникнення у нього заборгованості перед позивачем у розмірі 886365,60 грн.. Також, позивачем, у зв`язку з невиконанням умов договору нараховано пеню, штраф 3% річних, інфляційні збитки.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області, Господарський суд Харківської області виходив з того, що з урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Судом було встановлено, що місцезнаходженням відповідача є: 08161, Київська обл., с. Тарасівка (з), вул. Київська, буд. 1, оф. 4.

Місцевий господарський суд з посиланням на положення ч. 5 ст. 29 ГПК України виходив з того, що правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності. В даному випадку, предметом спору не є вимога про зобов`язання відповідача виконати роботи за Договором (за місцезнаходженням) у м. Харкові. А тому, приймаючи до уваги місцезнаходженням відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку, що дана позовна заява не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Харківської області.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 Господарського процесуального кодексу України), інстанційна юрисдикція (статті 24-26 Господарського процесуального кодексу України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 Господарського процесуального кодексу України).

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зазначений припис поширює свою дію абсолютно на всі випадки, коли процесуальне законодавство не обумовлює будь-якого відмінного варіанту стосовно конкретного виду справ, а тому іменується загальним, адже діє як загальне правило, на відміну від інших видів підсудності, що застосовуються як спеціальне правило підсудності.

Вищевказане обумовлене тим, що на противагу іншим правовим положенням про підсудність, норма статті 27 Господарського процесуального кодексу України не обмежується директивою про певну категорію справ, які необхідно розглядати за цим правилом підсудності, у той час як всі інші правові норми кореспондуються із характеристиками справи за предметною або суб`єктною ознакою, а тому підлягають застосуванню виключно у випадку кореляції конкретної справи з цими ознаками.

Водночас, за умовами ч.1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

У всіх передбачених приписами статті 29 Господарського процесуального кодексу України випадках альтернатива загальному правилу підсудності для позивача є факультативною, оскільки позивач самостійно та на власний розсуд може обирати між використанням як загального правила підсудності, так і застосуванням передбаченого законом альтернативного (одного або декількох).

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз зазначеного положення процесуального закону свідчить про те, що останнім передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

Вказані вимоги є вичерпними, жодних інших вимог для визначення підсудності за вибором позивача, у тому числі щодо заявлення позовних вимог, безпосередньо пов`язаних з місцем виконання цього договору, господарське процесуальне законодавство не встановлює.

Згідно з частиною першою статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Поняття «місце виконання зобов`язання» за своїм змістом відображає певну просторову характеристику зобов`язальних правовідносин, при цьому таке відображення може відбуватися не тільки за допомогою формулювання «місце виконання зобов`язання», але й іншими словосполученнями.

З матеріалів справи вбачається, що 15.05.2018 між Комунальним підрядним спеціалізованим підприємством по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова Шляхрембуд (субпідрядник) та ТОВ Спеціалізована механізована колона №23 (генпідрядник) укладений договір №15/05-1 (далі -договір).

Відповідно до п. 1.1. договору за завданням генпідрядника субпідрядник зобов`язується виконати роботи з влаштування асфальтобетонного покриття при виконанні робіт з капітального ремонту комплексу транспортних споруд по просп. Льва Ландау в м. Харкові. Шляхопровід через просп. Московський (45221000-2 Будівництво мостів і тунелів, шахт і метрополітенів)відповідно до проектно кошторисної документації та тендерної документації, а генпідрядник прийняти ці роботи і оплатити їх. Згідно п. 5.2 договору місце виконання робіт є: 61080, Харківська область, м. Харків, просп. Льва Ландау.

Отже, сторонами договору №15/05-1 від 15.05.2018 узгоджено, що місцем його виконання є м. Харків.

Беручи до уваги, що спір у цій справі виник щодо виконання зазначеного договору, з урахуванням приписів ч.5 статті 29 ГПК України, яка пов`язує можливість застосування альтернативної територіальної юрисдикції (підсудності) з необхідністю визначення місця виконання такого договору, колегія суддів дійшла висновку, що дана позовна заява могла бути подана до Господарського суду Харківської області (за місцем виконання договору), а не лише за місцезнаходженням відповідача.

Таким чином, позивач, користуючись правом, передбаченим частинами першою та п`ятою статті 29 Господарського процесуального кодексу України, правомірно звернувся з даною позовною заявою до Господарського суду Харківської області.

Висновки місцевого господарського суду про відсутність підстав для застосування положень частини п`ятої статті 29 Господарського процесуального кодексу України з огляду на те, що предметом спору є вимога про стягнення грошових коштів, а не про фактичне виконання зобов`язань, є не обґрунтованими, оскільки право позивача на вибір підсудності випливає саме з особливостей договору, в якому визначено місце його виконання, а не з предмету спору.

Наведеного Господарський суд Харківської області не врахував, у зв`язку з чим, помилково передав позовну заяву та додані до неї документи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Київської області.

Таким чином, з огляду на те, що позов у даній справі позивачем подано до Господарського суду Харківської області з дотриманням правил підсудності і, як наслідок, у місцевого господарського суду були відсутні підстави для передання його на розгляд до іншого суду, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а матеріали справи передачі на розгляд Господарському суду Харківської області.

Керуючись статтями 269-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/2524/22 скасувати.

Матеріали справи №922/2524/22 передати на розгляд Господарському суду Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя І.В. Тарасова

Суддя В.О. Фоміна