ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р. м. Київ Справа № 910/11280/22

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху», м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НАІ Україна», м. Бориспіль Київської області

про стягнення 57 730,92 грн.

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху», м. Київ (далі за текстом КП «Центр організації дорожнього руху»), 28.11.2022 звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою від 25.10.2022 №053/04-08/3810 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НАІ Україна», м. Бориспіль Київської області (далі за текстом ТОВ «НАІ Україна»), в якому просить суд стягнути заборгованість:

1) за договором прокату комплектів пластикової панельної огорожі від 21.09.2020 №ПО/144/5-20 на загальну суму на загальну суму 33 554,94 грн., з яких:

- 22 500,00 грн. основна заборгованість за договором;

- 1 406,16 грн. пеня;

- 8 317,57 грн. інфляційні втрати за весь час прострочення;

- 1 331,21 грн. 3% річних;

2) заборгованість за договором прокату комплектів пластикової панельної огорожі від 21.09.2020 №ПО/144/4-20 на загальну суму 16 777,47 грн., з яких:

- 11 250,00 грн. основна заборгованість за договором;

- 703,08 грн. пеня;

- 4 158,78 грн. інфляційні втрати за весь час прострочення;

- 665,61 грн. 3% річних;

3) заборгованість за договором прокату комплектів пластикової панельної огорожі від 12.05.2020 №ПО/80-20 на загальну суму 7 398,51 грн., з яких:

- 4 900,00 грн. основна заборгованість за договором;

- 295,61 грн. пеня;

- 1 857,97 грн. інфляційні втрати за весь час прострочення;

- 344,93 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань згідно вищевказаних договорів, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 38 650,00 грн., яку позивач просить суд стягнути в судовому порядку. Крім того, у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати, 3% річних та пеню.

Також позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва справу №910/11280/22 за позовом КП «Центр організації дорожнього руху» до ТОВ «НАІ Україна» про стягнення 57 730,92 грн. направлено за підсудністю до господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.12.2022 позовну заяву КП «Центр організації дорожнього руху» від 25.10.2022 №053/04-08/3810 залишено без руху, зобов`язано КП «Центр організації дорожнього руху» усунути недоліки позовної заяви, у строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

06.12.2022 від позивача до господарського суду Київської області надійшла заява від 06.12.2022 №053/04-08/4521 про усунення недоліків позовної заяви, до якої додана завірена належним чином копія наказу КП «Центр організації дорожнього руху» від 19.10.2022 №3-АГ «Про відрядження».

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.12.2022 відкрито провадження у справі №910/11280/22, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику представників).

Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача подати протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі докази оплати за договорами прокату комплексів пластикової панельної огорожі від 21.09.2020 №ПО/144/5-20, від 21.09.2020 №ПО/144/4-20, від 12.05.2020 №ПО/80-20 (платіжні документи, банківські виписки та/або довідки банківських установ по контрагенту).

Вказану ухвалу було надіслано відповідачу ТОВ «НАІ Україна» засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням (ідентифікатор поштового відправлення №136) за юридичною адресою: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 76-А.

12.01.2023 поштове відправлення №136, адресоване ТОВ «НАІ Україна», повернуто підприємством зв`язку за зворотною адресою із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання», отримано господарським судом Київської області 16.01.2023 та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З цього приводу, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2018 у справі №916/3188/16, суд зазначає, що факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

З огляду на викладене, суд вважає, що у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАІ Україна» про стягнення 57730,92 грн., дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 ЦК України).

Між Комунальним підприємством «Центр організації дорожнього руху» (наймодавець) та ТОВ «НАІ Україна» (наймач) у 2020 році було укладено договори прокату комплексів пластикової панельної огорожі, а саме: №ПО/144/5/20 від 21.09.2020, №ПО/144/4-20 від 21.09.2020, №ПО/80-20 від 12.05.2020.

І. За умовами договору №ПО/144/5/20 від 21.09.2020 (далі за текстом - договір 1):

- наймодавець передає, а наймач приймає в строкове платне користування 20 (двадцять) комплектів пластикових панельних огорож, комплектація, технічні та якісні характеристики яких визначені у додатку 1 до цього Договору (надалі - об`єкт прокату), що перебувають на балансі наймодавця (п. 1.2 Договору 1);

- наймач може використовувати об`єкт прокату для виробничих потреб за адресою: м. Київ, вул. Полкова (п. 1.3 Договору 1);

- вартість прокату об`єкту становить 22 500 грн., у тому числі з ПДВ за весь строк прокату (п. 2.1 Договору 1);

- оплата здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі та надання рахунку-фактури (п. 2.3 Договору 1);

- строк прокату складає 45 (сорок п`ять) діб з 21.09.2020 по 04.11.2020 (п. 4.1 Договору 1);

- після закінчення строку прокату, наймач зобов`язаний протягом 1 (одного) календарного дня повернути об`єкт прокату наймодавцю відповідно до Акту приймання-передачі (п. 4.2 Договору 1);

- у випадку прострочення повернення об`єкту прокату, з наймача стягується на користь наймодавця пеня у розмірі 0,1% від вартості прокату об`єкту за кожний день прострочення (п. 6.3 Договору 1);

- у випадку прострочення оплати за прокат об`єкту, з наймача стягується на користь наймодавця пеня у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення (п. 6.4 Договору 1);

- договір вступає в силу з 21 вересня 2020 року і діє до 31 грудня 2020 року, а у частин виконання зобов`язань, до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків. (п. 7.1 Договору 1).

ІІ. За умовами договору №ПО/144/4-20 від 21.09.2020 (далі за текстом - договір 2):

- наймодавець передає, а наймач приймає в строкове платне користування 10 (десять) комплектів пластикових панельних огорож, комплектація, технічні та якісні характеристики яких визначені у додатку 1 до цього Договору (надалі - об`єкт прокату), що перебувають на балансі наймодавця (п. 1.2 Договору 2);

- наймач може використовувати об`єкт прокату для виробничих потреб за адресою: м. Київ, вул. Бандери, 9-Б (п. 1.3 Договору 2);

- вартість прокату об`єкту становить 11 250 грн., у тому числі з ПДВ за весь строк прокату (п. 2.1 Договору 2);

- оплата здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі та надання рахунку-фактури (п. 2.3 Договору 2);

- строк прокату складає 45 (сорок п`ять) діб з 21.09.2020 по 04.11.2020 (п. 4.1 Договору 2);

- після закінчення строку прокату, наймач зобов`язаний протягом 1 (одного) календарного дня повернути об`єкт прокату наймодавцю відповідно до Акту приймання-передачі (п. 4.2 Договору 2);

- у випадку прострочення повернення об`єкту прокату, з наймача стягується на користь наймодавця пеня у розмірі 0,1% від вартості прокату об`єкту за кожний день прострочення (п. 6.3 Договору 2);

- у випадку прострочення оплати за прокат об`єкту, з наймача стягується на користь наймодавця пеня у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення (п. 6.4 Договору 2);

- договір вступає в силу з 21 вересня 2020 року і діє до 31 грудня 2020 року, а у частин виконання зобов`язань, до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків. (п. 7.1 Договору 2).

ІІІ. За умовами договору №ПО/80-20 від 12.05.2020 (далі за текстом - договір 3):

- наймодавець передає, а наймач приймає в строкове платне користування 14 (чотирнадцять) комплектів пластикових панельних огорож, комплектація, технічні та якісні характеристики яких визначені у Додатку 1 до цього Договору (надалі - об`єкт прокату), що перебувають на балансі наймодавця (п. 1.2 Договору 3);

- наймач може використовувати об`єкт прокату для виробничих потреб за адресою: м. Київ, вул. О. Пчілки, 5 (п. 1.3 Договору 3);

- вартість прокату об`єкту становить 4 900 грн., у тому числі з ПДВ за весь строк прокату (п. 2.1 Договору 3);

- оплата здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі та надання рахунку-фактури (п. 2.3 Договору 3);

- строк прокату складає 45 (сорок п`ять) діб з 12.05.2020 по 25.05.2020 (п. 4.1 Договору 3);

- після закінчення строку прокату, наймач зобов`язаний протягом 1 (одного) календарного дня повернути об`єкт прокату наймодавцю відповідно до Акту приймання-передачі (п. 4.2 Договору 3);

- у випадку прострочення повернення об`єкту прокату, з наймача стягується на користь наймодавця пеня у розмірі 0,1% від вартості прокату об`єкту за кожний день прострочення (п. 6.3 Договору 3);

- у випадку прострочення оплати за прокат об`єкту, з наймача стягується на користь наймодавця пеня у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення (п. 6.4 Договору 3);

- договір вступає в силу з 12 травня 2020 року і діє до 31 грудня 2020 року, а у частин виконання зобов`язань, до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків. (п. 7.1 Договору 3).

Укладені правочини за своєю правовою природою є договорами найму (оренди). Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, передавши йому об`єкт прокату, що підтверджується:

- за договором 1 підписаними та скріпленими печатками обох сторін актом №ОУ-0000683 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.10.2020 та рахунком-фактурою №CФ-0000392 від 29.10.2020 на суму 22 500,00 грн.;

- за договором 2 підписаними та скріпленими печатками обох сторін актом №ОУ-0000684 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.10.2020 та рахунком-фактурою №СФ-0000393 від 29.10.2020 на суму 11 250,00 грн.;

- за договором 3 підписаними та скріпленими печатками обох сторін актом №ОУ-0000338 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2020 та рахунком-фактурою №СФ-0000218 від 16.06.2020 на суму 4 900,00 грн.

Згідно із частиною 1 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Також відповідно до частини 1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктом 2.3 Договорів 1-3 сторонами погоджено, що оплата здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі та надання рахунку-фактури.

Відтак, враховуючи п. 2.3 Договорів 1-3, строк оплати за користування об`єктом прокату завершився:

- за договором 1 04.11.2020, а з 05.11.2020 настало прострочення;

- за договором 2 04.11.2020, а з 05.11.2020 настало прострочення;

- за договором 3 03.07.2020, а з 04.07.2020 настало прострочення.

КП «Центр організації дорожнього руху» направило ТОВ «НАІ Україна» претензію від 15.06.2021 №053/04-7/2986 про сплату заборгованості за договорами №ПО/144/3-20 від 21.09.2020, №ПО/144/4-20 від 21.09.2020, ПО/144/5-20 від 21.09.2020.

Згідно поштової накладної АТ «Укрпошта» вказану претензію було направлено 18.06.2021 рекомендованим листом №765. Відповідно до трекінгу відстеження пересилання поштового відправлення №765 вказане відправлення вручено особисто 27.06.2021.

Відповіді на вказану претензію ТОВ «НАІ Україна» надано не було.

Відтак позивач, звертаючись до суду з позовом, твердить, що за відповідачем рахується заборгованість за договорами прокату комплексів пластикової панельної огорожі від 21.09.2020 №ПО/144/5-20, від 21.09.2020 №ПО/144/4-20, від 12.05.2020 №ПО/80-20 в загальному розмірі 38 650,00 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до частини 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відтак, згідно наданих позивачем документів, суд встановив, що за відповідачем рахується заборгованість, строк оплати якої настав, в розмірі 38 650,00 грн., а саме, за договором 1 - 22 500,00 грн., за договором 2 - 11 250,00 грн. та за договором 3 - 4 900,00 грн.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу 38 650,00 грн. є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, яку належить задовольнити повністю.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання передбачену Договорами пеню в загальній сумі 2 404,85 грн., 3% річних у загальному розмірі 2 341,76 грн. та інфляційні втрати за весь час прострочення у розмірі 14 334,32 грн. Щодо вказаних вимог суд встановив таке.

Пунктом 6.3 Договорів 1-3 встановлено, що у випадку прострочення повернення об`єкту прокату, з наймача стягується на користь наймодавця пеня у розмірі 0,1% від вартості прокату об`єкту за кожний день прострочення.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій: неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором. Відтак пеня мала бути нарахована або до переддня фактичного виконання грошового зобов`язання, або до відповідної дати через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 №543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши правильність розрахунку пені, вірно визначивши строк оплати та початкову дату прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем, суд встановив:

Основний борг, грнПеріод розрахунку (в межах заявленого позивачем)Пеня, грн. (виходячи із подвійної ставки НБУ)
Договір 122 500,00 05.11.2020 04.05.20211 398,78
Договір 211 250,00 05.11.2020 04.05.2021699,39
Договір 34 900,00 04.07.2020 20.12.2020273,11
всього 2 371,28 грн.
суд встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 2 371,28 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України і ст. 230 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України до процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Перевіривши правильність розрахунку інфляційних втрат та процентів річних, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем:

Основний боргПеріод розрахунку 3% річних (в межах заявленого позивачем)3% річних, грнПеріод розрахунку інфляційних (в межах заявленого позивачем)Інфляційні втрати, грн
Договір 122 500,00 грн.05.11.2020 24.10.20221 329,37 листопад 2020 вересень 20228 317,57
Договір 211 250,00 грн.05.11.2020 24.10.2022664,68листопад 2020 вересень 20224 158,78
Договір 34 900,00 грн.04.07.2020 24.10.2022339,31 .липень 2020 вересень 20221 857,97
всього 2333,36 грн. 14 334,32 грн.
суд встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат становить 14 334,32 грн., вірно розрахований розмір процентів річних становить 2 333,36 грн.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов КП «Центр організації дорожнього руху» частково, ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «НАІ Україна» 38 650,00 грн. основного боргу, 2 371,28 грн. пені, 2 333,36 грн. процентів річних та 14 334,32 грн. інфляційних втрат.

Оскільки спір у справі виник у результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у мінімальному встановленому законом розмірі повністю.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 236, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАІ Україна» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 76-А, ідентифікаційний код 35790017)

на користь Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» (03062, Київ, вул. Чистяківська, буд. 19 А, ідентифікаційний код 32955518)

38 650,00 грн. (тридцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят гривень нуль копійок) основного боргу,

14 334,32 грн. (чотирнадцять тисяч триста тридцять чотири гривні тридцять дві копійки) інфляційних втрат,

2 333,36 грн. (дві тисячі триста тридцять три гривні тридцять шість копійок) процентів річних,

2 371,28 грн. (дві тисячі триста сімдесят одну гривню двадцять вісім копійок) пені,

2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх