ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1404/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін справу

за позовом Черкаської міської ради,

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр знань",

про стягнення 3 617,96 грн,

26.12.2022 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Черкаської міської ради з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр знань" безпідставно утримувані кошти у розмірі 3 617,19 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує фактичним користуванням відповідачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість.

Ухвалою від 30.12.2022 господарський суд відкрив провадження у справі, постановив розглядати справу без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

Господарський суд враховує, що копія ухвали про відкриття провадження у справі, направлена на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою", дата на поштовому штемпелі - 08.01.2023.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, копія ухвали, направлена на адресу відповідача вважається врученою 08.01.2023, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Додатково господарським судом розміщено 12.01.2023 оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області вебсайту "Судова влада".

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ГПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відтак, строк для подання відповідачем відзиву на позов сплив, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов суду не надав.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 9 ст. 165 ГПК України)

30.01.2023 розпочато розгляд справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив таке.

Черкаська міська рада на підставі п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06.09.2012 №5245-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" є власником земельної ділянки загальною площею 0,1675 га, кадастровий номер: :03:022:0075, що знаходиться у м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 14.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 01.12.2022, номер інформаційної довідки 316473338 ТОВ "Центр знань", на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 34664118, виданого 10.03.2015 Реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції Черкаської області набуло право приватної власності на нежитлове приміщення, а саме: Планетарій з прибудовами та підвалом літ. А-1, а, а1, пд загальною площею 583,5 кв.м. (далі - Нерухоме майно), що знаходяться за адресою: Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Вишневецького Байди, будинок 14.

Із вказаної інформаційної довідки випливає, що 31.08.2022 відчужено нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, серія та номер: р. №5200, виданого 31.08.2022, видавник: приватний С.О. Фіщук приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу на користь Приватного підприємства "Крупське".

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.09.2022, номер витягу НВ-022, земельна ділянка з кадастровим номером :03:022:0075 за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 14, площею 0,1675 га, вид цільового призначення 03.10. Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, зареєстрована 22.08.2022.

Згідно з Витягом і з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 03.11.2022 №17408/42-22, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:022:0075, становить 4 890 949,75 грн.

Рішенням Черкаської міської ради від 27.06.2019 №2-4690 "Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси", затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 8 Положення міститься таблиця, в якій визначено розміри відсотків від грошової оцінки землі, що застосовуються для обчислення орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Черкаси. Оскільки земельні ділянки, яким КВЦПЗ встановлено 03.10. не передбачено жодним пунктом таблиці, господарський суд доходить висновку, що застосуванню підлягає п. 10 таблиці - інші землі та ставка орендної плати за користування такими земельними ділянками становить 3% з 01.01.2020.

Однак, як стверджує позивач та що не спростовано відповідачем, з моменту набуття відповідачем права власності на нерухоме майно й до моменту його відчуження, він фактично здійснював користування земельною ділянкою по вул. Байди Вишневецького, 14 в м. Черкаси під об`єктом нерухомого майна, без правовстановлюючих документів та без здійснення плати за таке фактичне користування.

Відтак позивачем нараховано 3 617,96 грн заборгованості за період 22.08.2022 - 30.08.2022, яку не сплачено відповідачем, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Розглядаючи спір господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. (ст. 3 Закону України "Про оренду землі")

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. (ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду землі")

Як уже встановлено судом, 10.03.2015 за відповідачем зареєстровано право власності на нерухоме майно, яке знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :03:022:0075, загальною площею 0,1675 га по вул. Байди Вишневецького, 14, м. Черкаси.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 01.12.2022, № 316473338 випливає, що 31.08.2022 відчужено нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення на користь Приватного підприємства "Крупське".

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.09.2022, номер витягу НВ-022, земельна ділянка з кадастровим номером :03:022:0075 за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 14, площею 0,1675 га, вид цільового призначення 03.10. Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, зареєстрована 22.08.2022.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів. (ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі")

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 124 ЗК України)

Згідно зі ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Ч. 1, 2 ст. 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. (ст. 125 ЗК України)

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про оренду землі" об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, відповідно до ч. 1, 2 та ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

При вчиненні правочину, який передбачає перехід права власності на частку у праві спільної власності на такий об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з п. "д" ч. 1 ст. 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних положень відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. (ч. 1 ст. 1166 ЦК України)

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 08.01.2019 у справі № 916/2927/17 та від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17.

Конструкція ст. 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого ст. 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

За змістом положень глав 82 та 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Ч. 1 ст. 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. (ст. 125 ЗК України)

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. (п."в" ч. 1 ст. 96 ЗК України)

Отже, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи ч. 2 ст. 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Враховуючи викладене, суд установив, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Відтак господарський суд доходить висновку, що за період 22.08.2022 - 30.08.2022 відповідач безпідставно не сплачував кошти за користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 14, якою фактично користувався без правовстановлюючих документів.

Згідно з Витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 03.11.2022 №17408/42-22, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:022:0075, становить 4 890 949,75 грн.

Рішенням Черкаської міської ради від 27.06.2019 № 2-4690 "Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси", затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 8 Положення міститься таблиця, в якій визначено розміри відсотків від грошової оцінки землі, що застосовуються для обчислення орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Черкаси. Оскільки земельні ділянки, яким КВЦПЗ встановлено 03.10. не передбачено жодним пунктом таблиці, господарський суд доходить висновку, що застосуванню підлягає п. 10 таблиці - інші землі та ставка орендної плати за користування такими земельними ділянками становить 3% з 01.01.2020.

На підставі зазначеного позивачем нараховано заборгованість у розмірі 3 617,96 грн за період 22.08.2022 - 30.08.2022 (нормативна грошова оцінка 4890 949,75 грн зі ставкою - 3% відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.11.2022 № 17408/42-22).

Розрахунок здійснено позивачем арифметично правильно.

Відповідачем вказану заборгованість не спростовано, доказів сплати 3 617,96 грн суду не надано.

З урахуванням викладеного, господарський суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 3 617,96 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 247, 251-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр знань" (ідентифікаційний код 30147432, вул. Б. Вишневецького, 14, м. Черкаси, 18002) на користь міського бюджету м. Черкаси (рахунок: UA0023759; банк: Казначейство України (ЕАП), одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси, , код бюджетної класифікації 24062200) безпідставно утримувані кошти у розмірі 3 617,96 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр знань" (ідентифікаційний код 30147432, вул. Б. Вишневецького, 14, м. Черкаси, 18002) на користь Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 38715770, вул. Б. Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000) 2 481 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА