ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" лютого 2023 р. Справа № 911/1226/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна газопостачальна компанія", 18001, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Надпільна, будинок 261, офіс 209

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТТ", 08136, Київська область, село Крюківщина, вулиця Балукова, будинок 1А

про стягнення 1 167 589,35 грн заборгованості за договором № 06/1674-21 постачання природного газу від 19.11.2021

суддя Н.Г. Шевчук

секретар судового засідання М.Г. Байдрелова

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна газопостачальна компанія" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТТ" заборгованість за договором № 06/1674-21 постачання природного газу від 19.11.2021, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 24.11.2022, у розмірі 1 167 589,35 грн, з яких 815 154,23 грн сума основного боргу, 5 919,13 грн компенсація за послуги замовленої потужності, 128 485,15 грн пеня та 218 030,84 грн 20% штраф за прострочення оплати понад двадцять календарних днів.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті за спожитий природний газ у період січня-лютого 2022 року за вказаним договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позов не надав, проте в підготовчому судовому засіданні 10.11.2022 представник був присутнім. Розгляд підготовчих судових засідань у справі № 911/1226/22 неодноразово відкладався з причин надання сторонам часу для врегулювання спору за домовленістю. Зокрема, 05.10.2022 до канцелярії Господарського суду Київської області відповідачем було подано заяву б/н від 05.10.2022 (вх. № суду 13890/22) про затвердження мирової угоди, однак ухвалою суду від 06.10.2022 відмовлено ТОВ "АМТТ" в затвердженні мирової угоди в редакції викладеній у заяві, оскільки умови мирової угоди були викладені не чітко, двозначно та із помилками; по тексту заяви про затвердження мирової угоди та у мировій угоді наявні виправлення у номері справи, а також в прохальній частині заяви невірно зазначено суд, який має затверджувати мирову угоду; поданий на затвердження проект мирової угоди від 20.09.2022 остаточно не вирішував би спір, що виник між сторонами. Інших заяв про врегулювання спору мирним шляхом до суду не надходило.

Також, відповідачем було частково погашено заборгованість в процесі розгляду справи, про що повідомлено суд та подано позивачем заяву про зменшення позовних вимог.

Враховуючи, що строк проведення підготовчого провадження по даній справі, з урахуванням його продовження - сплив, тобто сторони в межах підготовчого провадження мали достатньо часу для визначення своїх доводів та заперечень, суд ухвалою від 12.01.2023 вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 02.02.2023. Цією ж ухвалою суд зобов`язував сторін повідомити суд у випадку часткової (повної) оплати заборгованості відповідачем.

У судове засідання 02.02.2023 представники сторін не з`явились; про дату, час та місце судового засідання повідомлені шляхом направлення на їх електронні адреси, зазначені в позовній заяві та заяві про надання адвокату доступу до справи за допомогою Електронного кабінету, копії ухвали Господарського суду Київської області від 12.01.2023 в електронному вигляді та копію ухвали було направлено, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві. 01.02.2023 на адресу Господарського суду Київської області повернуто поштове відправлення з відміткою відділення поштового зв`язку Укрпошта - "за закінченням терміну зберігання".

Щодо повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверта з ухвалою суду від 12.01.2023 надіслану на юридичну адресу відповідача з відміткою "за закінченням терміну зберігання", суд зазначає, що судове рішення не вручено з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом Київської області.

До початку судового засідання 02.02.2023 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника та з проханням задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами без участі представників сторін відповідно до частини другої статті 178, частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 02.02.2023 судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

19 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центральна газопостачальна компанія" (Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АМТТ" (Споживач, відповідач) було укладено Договір № 06/1674-21 про постачання природного газу (далі - Договір), за умовами якого, Постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 2021 році природний газ (за кодом ДК 016:2021, 06.20.1; код за ДК 021:2015 - 09123000-7), в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а Споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити Постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 1.2 Договору фактичні обсяги споживання природного газу будуть остаточно узгоджені в актах приймання-передачі приподного газу.

Постачання газу для Споживача здійснюється за адресою: 08136, Київська обл., с. Крюківщина, вул. Балукова, буд. 1, корп. А.

Згідно із пунктом 1.12 Договору, приймання-передача газу поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних Актів приймання-передачі, які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 1.13 Договору зазначено, що для складання актів приймання-передачі природного газу, Споживач до 05 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, зобов`язаний надати Постачальнику копію Акту про фактичний об`єм розподіленого (транспортованого) природного газу Споживачу складеного між Споживачем та Оператором ГРМ або Оператором ГТС. Кількість поставленого Споживачу газу визначається за показниками, встановленого у Споживача комерційного вузла обліку та підтверджується Оператором ГРМ та/або Оператором ГТС та зазначається в інформаційній платформі.

Згідно із пунктом 1.14 Договору на підставі отриманих даних Постачальник протягом 3 (трьох) банківських днів складає, підписує і скріплює печаткою Акти приймання-передачі природного газу та направляє їх Споживачу.

У разі невиконання обов`язку, передбаченого пунктом 1.13 Договору, газ вважається поставленим та прийнятим Споживачем від Постачальника на підставі даних Постачальника та/або документів, інформації, яка складається та надається Оператором ГТС та/або даних інформаційної платформи (пункт 1.16 Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору місячна вартість газу визначається, як добуток ціни газу, що визначено Додатками до цього Договору на кількість газу реалізованого у відповідному місяці. Загальна вартість газу за цим Договором визначається, як сума місячних вартостей газу.

Пунктом 2.3 Договору визначено, що зміна ціни природного газу визначається в додаткових угодах до даного Договору та погоджується сторонами.

Відповідно до пункту 2.4 Договору передбачено, що збільшення/зменшення ціни на Газ, в тому числі протягом місяця поставки, що відбувається у зв`язку з набранням чинності відповідних нормативно-правових актів органів державної влади України, Регулятором, збільшенням ціни реалізації газу газовидобувними підприємствами України, які впливають па ціну, є обов`язковою для розрахунків між Сторонами за даним Договором. У випадку зміни ціни на газ, в тому числі протягом місяця поставки, Споживач зобов`язаний перерахувати на рахунок Постачальника грошові кошти, у розмірі, на який збільшилась вартість запланованого до поставки обсягу газу в термін, передбачений умовами договору.

Згідно із пунктом 2.6 Договору, крім вартості природного газу, який постачається Споживачу, Споживач зобов`язаний сплатити Постачальнику компенсацію вартості попередньої замовленої (договірної) потужності на добу наперед, згідно Постанови НКРЕКП № 3013 від 24.12.2019, яка розраховується виходячи з планово замовленого обсягу природного газу. Оплата замовленої потужності має бути оплачена Споживачем на рахунок Постачальника до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що Споживач зобов`язаний сплатити вартість місячного обсягу газу на рахунок Постачальника наступним чином: 100% розрахунок за фактично отриманий обсяг газу у звітному місяці здійснюється до 05-го числа місяця, наступного за місяцем споживання газу.

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору (пункт 4.1.2 Договору).

Відповідно до пункту 6.2 Договору в разі порушення Споживачем порядку та строків оплати поставленого Постачальником газу Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 (двадцять) календарних днів додатково сплачує штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) від вартості поставленого обсягу природного газу в місяці, за який виникла заборгованість.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2021 року, а в частині не виконаних зобов`язань - до їх повного виконання (пункт 9.1 Договору).

У відповідності до пункту 9.2 Договору, Договір вважається продовженим (пролонгованим) на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Кількість пролонгацій необмежена.

Матеріали справи не містять доказів припинення дії Договору, отже Договір № 06/1674-21 постачання природного газу від 19.11.2021 є діючим.

На виконання умов Договору постачання природного газу позивач поставив відповідачу природний газ зі свого ресурсу в січні та лютому 2022 року.

Підтвердженням споживання природного газу відповідачем у січні 2022 року є підписані та скріплені печатками сторін: Акт приймання-передачі природного газу № 132 від 31.01.2022 стосовно передачі/прийняття природного газу в січні 2022 року в обсязі - 15,4347 тис.м.куб. на загальну суму - 864 343,81 грн та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 133 від 31.01.2022 стосовно компенсації вартості замовленої потужності у розмірі - 20,16 тис.м.куб/доб. на загальну суму - 3 304,14 грн.

Підтвердженням споживання природного газу відповідачем у лютому 2022 року є дані Оператора ГТС, що є ТОВ "Оператор ГТС України", оскільки відповідач не надав копію Акта про фактичний об`єм розподіленого природного газу Споживачу складеного між Споживачем та Оператором ГРМ або Оператором ГТС та не підписав Акта приймання-передачі природного газу спожитого за лютий 2022.

Згідно відповіді ТОВ "Оператор ГТС України" від 07.07.2022 № ТОВВИХ-22-7168 на адвокатський запит позивача, дані якого відображені в інформаційній платформі, споживач ТОВ "АМТТ" у період з 01.02.2022 по 28.02.2022 фактично спожив природний газ в обсязі 10 385,61 м. куб.

Отже, позивачем сформовано за лютий 2022 року Акт приймання-передачі природного газу № 655 від 28.02.2022 стосовно передачі/прийняття природного газу в лютому 2022 року в обсязі 10,38561 тис.м.куб. на загальну суму 425 810,42 грн та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 656 від 28.02.2022 стосовно компенсації вартості замовленої потужності у розмірі 10,39 тис.м.куб/доб. на загальну суму 2 614,99 грн.

Позивач зазначив, що дані зобов`язання були виконані відповідачем частково у вигляді оплати за фактично спожитий природний газ у січні 2022 року в сумі 200 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2971 від 04.02.2022.

Також позивач зазначив, що до Договору було укладено ряд додаткових угод, зокрема, додаткову угоду № 5 від 08.02.2022, якою, у зв`язку із простроченою заборгованістю за природний газ сторони домовились і вирішили анулювати додаткову угоду № 2 від 20.12.2021 та додаткову угоду № 4 від 27.01.2022 та дійшли згоди, що оплата за використаний обсяг газу у січні 2022 року повинна бути внесена Споживачем до 28.02.2022, оплата за використаний обсяг газу у лютому 2022 року до 10.03.2022.

Узв`язку із неналежним виконанням відповідачем свої зобов`язань, заборгованість за спожитий природний газ за період січень-лютий 2022 року склала 1 090 154,20 грн та вартість потужності за період січень-лютий 2022 року становить 5 919,13 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направляв на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості № 12574-22 від 14.03.2022, намагаючись вирішити питання в досудовому порядку, проте остання була проігнорована відповідачем, що стало підставою для звернення до суду.

Поряд з цим, в процесі розгляду справи посилаючись на часткову сплату відповідачем суми основного боргу в розмірі 275 000,00 грн позивач подав до суду заяву б/н від 24.11.2022 про зменшення позовних вимог (вх. № суду 17060/22), яка ухвалою суду від 24.11.2022 прийнята до розгляду.

Відтак, станом на день ухвалення рішення в даній справі, неоплаченим та спожитим відповідачем в період січень-лютий 2022 року природний газ є на суму 815 154,23 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою та третьою статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Статтею 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із змістом статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із частиною третьою статті 670 Цивільного кодексу України якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін.

Відповідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 5 глави 1 "Загальні засади, терміни та скорочення" розділу І "Загальні положення" Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2493 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено:

потужність - максимально допустиме перетікання обсягу природного газу, виражене в одиницях енергії до одиниці часу, що надається замовнику послуг транспортування відповідно до договору транспортування;

розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу;

розподілена (договірна) потужність - частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.

Відповідно до пункту 2.6 укладеного сторонами договору № 06/1674-21 постачання природного газу від 19.11.2021 сторонами погоджено, що крім вартості природного газу, який постачається Споживачу, Споживач зобов`язаний сплатити Постачальнику компенсацію вартості попередньої замовленої (договірної) потужності на добу наперед, згідно Постанови НКРЕКП № 3013 від 24.12.2019, яка розраховується виходячи з планово замовленого обсягу природного газу. Оплата замовленої потужності має бути оплачена Споживачем на рахунок Постачальника до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки.

Споживач має право коригувати попередньо замовлену потужність на добу тільки до 14 год. 00 хв. Дня, що передує дню коригування. Якщо коригування буде відсутнє і споживач не використає всю замовлену потужність на добу, кошти поверненню не підлягають, якщо споживач не відкоригує потужність і використає більше потужності/газу ніж замовлено, вартість понад замовленої потужності розраховується з урахуванням подвійного коефіцієнту (підпункт 2.6.1 Договору).

Як слідує із матеріалів справи, сторонами підписано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 133 від 31.01.2022 стосовно компенсації вартості замовленої потужності у розмірі - 20,16 тис.м.куб/доб. на загальну суму - 3 304,14 грн. Складений у односторонньому порядку Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 656 від 28.02.2022 стосовно компенсації вартості замовленої потужності у розмірі 10,39 тис.м.куб/доб. на загальну суму 2 614,99 грн відповідачем не підписаний. Проте, суд зазначає, що договором не передбачено обов`язковість підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) стосовно компенсації вартості замовленої (договірної) потужності, оскільки відповідно пункту 2.6 договору № 06/1674-21 постачання природного газу від 19.11.2021 вартість замовленої на поточний місяць потужності розраховується, виходячи з планово замовленого обсягу природного газу.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати природного газу, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за спожитий природний газ за період січень-лютий 2022 року у розмірі 815 154,23 грн та вартість потужності за період січень-лютий 2022 року у розмірі 5 919,13 грн є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Окрім того, суд наголошує, що звернення відповідачем до суду із заявою про укладення мирової угоди, яка не була затверджена судом з підстав викладених в ухвалі суду від 06.10.2022 свідчить про визнання боргу відповідачем.

Позивач також просить стягнути з відповідача 128 485,15 грн пені та 218 030,84 грн 20% штрафу за прострочення оплати понад двадцять календарних днів.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Статтею 231 Господарського кодексу України передбачено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов`язань, визначається відповідним суб`єктом господарювання - господарською організацією.

Тобто сторонни, пунктом 6.2 договору № 06/1674-21 постачання природного газу від 19.11.2021 передбачили можливість нарахування штрафу у розмірі 20% за прострочення понад 20 (двадцять) календарних днів оплати за газ від вартості поставленого обсягу природного газу в місяці, за який виникла заборгованість, що узгоджується із приписами статей 230, 231 Господарського кодексу України.

За таких обставин, позивачем правомірно нараховано 218 030,84 грн штрафу (132 868,76 грн за січень 2022 року; 85 162,08 грн за лютий 2022 року), який підлягає задоволенню.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені на предмет правильності та обґрунтованості судом встановлено, що позивачем вірно визначено періоди прострочення, розрахунок здійснено у відповідності до умов договору, обставин справи та вимог закону, щодо арифметичного розрахунку, то за перерахунком суду сума пені склала 128 496,22 грн, однак суд враховує положення частини другої статті 237 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Таким чином, сума пені підлягає до задоволенню в заявленому позивачем розмірі.

Відповідачем контррозрахунку не надано, про незгоду з розміром нарахованих позивачем штрафних санкцій не зазначено.

Як унормовано статтею 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині першій статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Крім того, позивач також просив суд стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 513,84 грн покладаються на відповідача.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з тим, доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу суду в ході розгляду справи не подано.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТТ" (08136, Київська область, село Крюківщина, вулиця Балукова, будинок 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна газопостачальна компанія" (18001, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Надпільна, будинок 261, офіс 209, ) 1 167 589 (один мільйон сто шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 35 коп. (з яких 815 154,23 грн заборгованості за спожитий природний газ; 5 919,13 грн вартості послуг замовленої потужності; 128 485,15 грн пеня; 218 030,84 грн 20% штраф) та 17 513 (сімнадцять тисяч п`ятсот тринадцять) грн 84 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повний текст рішення складено та підписано: 09.02.2023