ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 Справа № 914/2954/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Н.Є. Березяк, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу № 914/2954/22

за позовом: Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі: Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, м. Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт», м. Львів,

про: стягнення коштів в розмірі 30088,48 грн, з яких: 23 994,00 грн- сума оплати за товар, 4414,9 грн пені, 1679,58 грн штрафу

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі: Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» про стягнення коштів в розмірі 30088,48 грн, з яких: 23 994,00 грн- сума оплати за товар, 4414,9 грн пені, 1679,58 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю №62 в частині поставки бензину А-95 в об`ємі 900 л на суму 25 110,00 грн.

Ухвалою суду від 28.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Копія ухвали суду від 28.11.2022 надіслана відповідачу 28.11.2022 на адресу реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань та отримана останнім особисто 10.12.2022.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Таким чином, відсутність будь-яких заяв або клопотань відповідача, з урахуванням направлення судом на адресу реєстрації відповідача копії ухвали у справі, свідчить про незацікавленість відповідача у розгляді справи.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Як встановлено судом, за результатами проведення процедури закупівлі №UA-2021-06-15-010933-b між Адміністрацією Новобарського району Харківської міської ради (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (постачальник) укладено Договір про закупівлю №62 від 05.07.2021 (надалі Договір), згідно із яким постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар бензин А-95 в талонах, бланках-дозволах чи скретч-картах код за ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти (бензин А-95 в талонах, бланках-дозволах чи скретч-картах, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1. Договору).

Умовами п.1.2 Договору передбачено, що кількість товару складає 5280 л, загальна вартість зазначається у Специфікації (Додаток 1), згідно з якою вартість товару складає 147 312 грн з ПДВ.

На виконання умов Договору відповідач передав, а позивач прийняв товар у вигляді талонів на бензин А-95 вартістю 25 110,00 грн. з ПДВ у загальній кількості 90 шт. по 10 л, що підтверджується Актом приймання-передачі талонів на пальне від 12.07.2021 та видатковою накладною №381 від 12.07.2021.

Пунктами 4.2., 4.3. Договору визначено, що розрахунки за Договором проводяться в національній валюті України, шляхом перерахування коштів Покупцем на рахунок Постачальника, покупець здійснює оплату Товару в безготівковій формі, за кожну поставлену партію Товару, протягом 15 банківських днів з дати підписання відповідної накладної представниками Сторін, після отримання фінансування та надходження грошових коштів на рахунок Покупця.

Згідно пункту 5.1 Договору строк поставки Товару: до 31 грудня 2021 року. Відповідно до пункту 5.2 Договору Товар поставляється погодженими партіями, у відповідності з заявками Покупця постачання тієї чи іншої партії Товару. Товар постачається протягом 3 робочих днів з моменту отримання заявки, підписаної уповноваженою особою Покупця.

Згідно пункту 5.3.1 Договору поставка товару здійснюється Постачальником шляхом заправки автотранспорту Покупця за талонами, бланками дозволу чи скретч-картами на автозаправках (АЗС), вказаних в Додатку 2 до Договору, а саме: Харківська обл. м. Харків, вул. Малопанасівський в`їзд, 1.

Передача Товару на АЗС здійснюється в наступному режимі безперервно, цілодобово в робочі та вихідні дні за винятком випадків, коли роботу АЗС припинено внаслідок технічної перерви, технічної аварії або дії форс-мажорних обставин (пункт 5.4).

Також, відповідно до п.6.3.1 Договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару в строк, встановлений цим Договором.

У п.7.2. Договору сторони передбачили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за Договором Постачальник сплачує Покупцеві штрафні санкції пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, за кожен день прострочення виконання зобов`язання, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вартості товару.

Як стверджує позивач, протягом строку дії Договору йому вдалось отримати товар за вказаними талонами лише один раз 23.07.2021 в обсязі 40 л на суму 1116,00 грн. В подальшому, при пред`явлені на АЗС переданих відповідачем талонів, представниками позивача надавалися відмови у заправці службових автомобілів

У зв`язку з цим, 12.08.2021 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №1, якою внесено зміни до Договору в частині ціни договору, а саме пункт 1.2: «Кількість товару: бензину А-95 в талонах, бланках дозволу чи скретч-картах 900 л. Загальна вартість товару зазначається у Специфікації (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною Договору»; пункт 3.1: «Ціна цього Договору становить 25 100,00 грн, у тому числі: ПДВ 20% - 4 185,00 грн».

Сторони погодили Специфікацію до Договору, у якій передбачили, що загальна вартість товару становить 25 110,00 грн з ПДВ, кількість товару - 900 л, ціна за одиницю товару складає: Бензин А-95 27,90 грн. за 1 літр з ПДВ (в редакції Додаткової угоди №1 від 12.08.2021).

На підтвердження неможливості скористатися талонами позивачем надано пояснювальну записку водія Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 30.08.2022 та інформацію наданою ТзОВ «Прайм Лайт» від 30.08.2021 за №1518/0/152-21.

Внаслідок неналежно виконання відповідачем договірних умов, позивачем на адресу відповідача неодноразово скеровувались претензії (від 05.08.2021 за №1348/0/152-21, від 30.08.2021 за №1518/0/152-21, від 05.11.2021 за №1942/0/152-21), однак відповідачем надано відповідь лише на одну претензію від 30.08.2021 за №1518/0/152-21 з якої вбачається, що ТзОВ «Прайм Лайт» підтверджує свої зобов`язання за Договором та зобов`язується виконати взяті на себе зобов`язання після усунення технічних несправностей.

У зв`язку із тим, що відповідач не здійснює відпуск пального згідно умов Договору, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такими що підлягають до задоволення у повному обсязі.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у 2 випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Договір №62 від 05.07.2021 укладений з Адміністрацією Новобаварського району Харківської міської ради. Отже, саме Адміністрація є уповноваженим органом на звернення до суду з метою стягнення коштів та була компетентним органом в розумінні положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (див. пункт 79 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Невжиття компетентним органом жодних заходів упродовж розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності…), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (див. пункт 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (див. пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.200 у справі № 912/2385/18).

Так, прокурор звернувся до Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради з листом від 07.09.2022 в порядку ч.4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», в якому, серед іншого, повідомив про намір звернутися до суду за захистом інтересів держави в особі Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради з позовною заявою до ТзОВ «Прайм Лайт» щодо стягнення коштів.

У відповідь на цей лист Адміністрація Новобаварського району Харківської міської ради 24.10.2022 повідомила прокурора що не заперечує проти його наміру звернутися з позовом до суду.

Оскільки Адміністрація не звернулася до суду з відповідним позовом, це зробив Прокурор самостійно.

Вказане свідчить про нездійснення або неналежне здійснення компетентним органом захисту інтересів держави. Прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», що свідчить про наявність підстав для представництва інтересів держави в суді.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Також, ст. ст 663, 673 та ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору, у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 678 ЦК України визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно ч. 3 ст. 672 ЦК України, у разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, або пред`явлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Як встановлено судом, між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) укладено Договір про закупівлю №62 від 05.07.2021, з якого вбачається, що товар постачається постачальником шляхом заправки автомобілів замовника на АЗС постачальника, в роздріб, після пред`явлення уповноваженою особою замовника талону, бланку дозволу чи скретч-карти.

Судом встановлено, що позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання з оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну оплачених талонів в мережах АЗС. Відповідач в листі №742 від 08.09.2021 повідомив позивача про наявність технічних несправностей, однак і у подальшому не виконав взятих на себе зобов`язань за договором щодо поставки товару.

Неналежне виконання обов`язків відповідачем підтверджується також пояснювальною запискою водія Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради Снітко О.А. від 30.08.2022. Вказане свідчить про неналежне виконання договірних зобов`язань зі сторони відповідача.

Відповідно до матеріалів справи, позивач зміг отримати пальне на АЗС лише 23.07.2021 в обсязі 40 л на суму 1116,00 грн.

Оскільки, з 23.07.2021 відпуск товару для Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради за талонами, бланками дозволу чи скретч-картами не здійснюється, на даний час, договір зі сторони відповідача залишається невиконаним.

Згідно ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи, що термін дії договору закінчився 31.12.2021 року, обмін талонів для заправки автотранспорту не здійснено, оскільки позивачу було відмовлено у забезпеченні такого права, позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення з відповідача 23 994,00 грн вартості оплачених талонів.

Щодо стягнення пені та штрафу, суд зазначає наступне.

Сторонами у п 7.2 договору погоджено, що за порушення строків поставки товару з постачальника на користь замовника стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Перевіривши розрахунок розміру пені та штрафу, який позивачем долучено до матеріалів справи, суд встановив, що такий проведений вірно, а позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України.

Відтак, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна право позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19.

Враховуючи те, що позивачем подано суду достатньо доказів на обгрунтування позовних вимог, а відповідачем не подано жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги або свідчили про добровільне їх погашення, суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки за Договором, вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення і стягнення з відповідача на користь позивача в заявленій сумі, а саме: 23 994,00 грн. суми за товар, що не надано, 4414,90 грн. пені та 1679,58 грн. штрафу.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20,73,74,75,76, 79,123,129, 232, 233, 236,237,238,240,247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (79044, м. Львів, вул. Єфремова, буд. 84/1 Б; ) на користь Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 11; ) 23 994,00 грн. суми оплати за товар, що не надано, 4414,90 грн. пені та 1679,58 грн. штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (79044, м. Львів, вул. Єфремова, буд. 94/1 Б; ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, буд. 4; ) сплачений судовий збір в сумі 2 481,00 грн.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Березяк Н.Є.