ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м.Харків Справа № 913/250/22

Провадження №33/913/250/22

За позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», вул. Госпітальна, буд. 12-Г, Печерський район, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Енергетиків, буд. 36, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СХІД», пл. Базарна, буд. 32, м. Старобільськ, Луганська область, 92702

про стягнення 132072 грн 29 коп.,

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Чуєва М.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: адвокат Галамага Д.А., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серїї ЗП № 001679 від 26 червня 2018, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 111408 від 23.01.2023 (в режимі відео конференції);

від відповідача: адвокат Герасименко О.О., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серїї ДН № 5120 від 29.08.2018, довіреність №1 від 02.01.2023 (в режимі відео конференції);

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Господарського суду Луганської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СХІД» про стягнення заборгованість за договором № 10012/01/Е-08-19 від 05.02.2019 (зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами до нього за № 1 від 20.12.2019, № 2 від 31.10.2019 та № 3 від 05.04.2021) у сумі 132 072 грн 29 коп. станом на 01.10.2022, з яких:

- 115 698 грн 51 коп.- заборгованість за комісійною винагородою за надані послуги,

-1734 грн 15 коп.- три відсотки річних за прострочення сплати заборгованості за комісійною винагородою за надані послуги за період з 01.04.2022 по 01.09.2022;

- 14 639 грн 63 коп. - інфляційні втрати за прострочення сплати заборгованості за комісійною винагородою за надані послуги з 01.04.2022 по 30.09.2022.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.09.2019 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СХІД» укладено договір № 10012/01 /Е-08-19 від 05.02.2019 (зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими договорами до нього за № 1 від 20.12.2019, № 2 від 31.10.2019 та №3 від 05.04.2021), за умовами якого останнім було прийнято на себе зобов`язання здійснювати оплату комісійної винагороди щомісяця, до останнього робочого дня поточного місяця згідно акту про надання послуг на передбачений договором рахунок банку.

Позивач зазначає, що він зі своєї сторони виконував взяті на себе зобов`язання за договором передбачені п.2.2 договору, здійснюючи розрахунково-касове обслуговування в установах банку, ІПТ та перерахування сум прийнятих готівкових платежів на поточні рахунки відповідача зазначені в п.2.2. 4 договору.

Однак, в результаті невжиття заходів відповідачем щодо погашення заборгованості перед позивачем, станом на 01.10.2022 утворилася заборгованість за комісійною винагородою за надані послуги в сумі 115 698 грн 51 коп.

У зв`язку із допущеним відповідачем простроченням виконання грошового зобов`язання на підставі ст.625 ЦК України позивачем були нараховані інфляційні втрати у сумі 14 639 грн 63 коп. за період з 01.04.2022 по 30.09.2022, 3% річних у сумі 1 734 грн 15 коп. за період 01.04.2022 по 01.09.2022.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2021 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.12.2022, після усунення недоліків позовного матеріалу, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі; вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено учасникам строки для подання заяв по суті.

14.12.2022 на електронну пошту суду від АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», на виконання ухвали суду надійшли додаткові письмові пояснення з додатками №110.20-15/1184 від 13.12.2022 з доказами направлення їх копій на електронну пошту відповідачу.

В поданих додаткових поясненнях позивач зазначає що на виконання п.п.1.2., 2.1.4 договору були складені та направлені на електронну пошту позивача наступні акти: 1) акт №02 від 28.02.2022 про вартість наданих послуг за лютий місяць 2022 року в розмірі 113 518 грн 50 коп. (який направлено 17.03.2022 та 22.03.2022); 2)акт № 03 від 31.03.2022 про вартість наданих послуг за березень місяць 2022 року в розмірі 1 981 грн 81 коп. (направлено у квітні місяці 2022 року); 3)акт № 04 від 30.04.2022 про вартість наданих послуг за квітень місяць 2022 року в розмірі 160 грн 54 коп., (направлено 04.05.2022); 4) акт №05 від 31.05.2022 про вартість наданих послуг за травень місяць 2022 року в розмірі 19 грн 46 коп.. (направлено 07.06.2022); 5) акт № 06 від 30.06.2022 про вартість наданих послуг за червень місяць 2022 року в розмірі: 5 грн 60 коп. (направлено 01.07.2022); 6) акт № 07 від 31.07.2022 про вартість наданих послуг за липень місяць 2022 року в розмірі 0 грн 01 коп. (направлено 02.08.2022), 7) акт № 08 від 31.08.2022 про вартість наданих послуг за серпень місяць 2022 року в розмірі: 12 грн 59 коп. (направлено 01.09.2022).

Також позивач пояснив, що у зв`язку зі звільненням на цей час відповідального працівника, який здійснював надсилання акту № 03 від 31.03.2022 про вартість наданих послуг за березень місяць 2022 року в розмірі 1 981 грн 81 коп., надати відповідний доказ про його надсилання на електронну адресу відповідача не має наразі можливості. Разом з цим, позивач зауважив, що в кожному подальшому повідомленні - супровідному листі, яке надсилалось на офіційну електронну адресу відповідача разом з актами про надані послуги, вказувалась вартість наданих послуг за попередні місяці, зокрема і за березень 2022 року.

15.12.2022 через систему «Електронний суд» від відповідача, ТОВ «ЕНЕРА СХІД», у межах встановленого судом строку, надійшов відзив із вказаними в додатках документами в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог повністю. Зазначає, що не отримував від позивача копію позовної заяви з додатками 08.11.2022, про що свідчить долучений скріншот електронної пошти товариства , починаючи з 07.11.2022 по 10.11.2022; позивачем не долучено ніякого підтвердження отримання листа відповідачем; надіслати електронний лист з вкладенням у розміром 43,778 Мб не є можливим, з огляду на обмеження щодо розмірів файлів, встановленого для поштових скриньок @mail.gov.ua.

Крім того, 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України повідомила, що на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 р. №671/97-ВР та інших документів вона засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05:30 ранку 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Заборгованість, на яку посилається позивач, виникла в період настання форс-мажорних обставин з 28.02.2022; відповідач повідомив позивача листом від 07.03.2022 №01-52/2/852 про настання форс-мажорних обставин, що підтверджено листом-відповіддю позивача від 16.03.2022 № 110.22-14, у якому позивач зазначив що, у разі несвоєчасної її сплати у встановлені Договором строки, Банком не нараховуватимуться пеня та/або штрафні санкції, а тому вважає безпідставним стягнення штрафних санкцій за договором; відповідач також посилається на те, що не отримував від позивача складених актів про надання послуги за спірний період, а тому підстави для стягнення заборгованості відсутні .

В результаті бойових дій та окупації м. Старобільськ та інших населених пунктів Луганської області адміністрація ТОВ «ЕНЕРА СХІД» по теперішній час не має доступу до свого майна, банківських виписок та первинних бухгалтерських документів; з окупацією міста в березні 2022 року відбулося фактичне захоплення адміністративних будівель, в яких розміщувався апарат управління ТОВ «ЕНЕРА СХІД» та структурні (невідокремлені) підрозділи товариства - центри обслуговування клієнтів, про вчинені кримінальні правопорушення товариством подано повідомлення до правоохоронних органів, що підтверджується копіями витягів з реєстру досудових розслідувань, листом Луганської обласної державної адміністрації-Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 25.08.2022р. №2122.

Крім того, на теперішній час у відповідача наявний податковий борг зі сплати податку на додану вартість у розмірі 1 009 290,00 грн., тому спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України).

Як вбачається, разом із відзивом від відповідача надійшло через систему «Електронний суд» 15.12.2022 клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників, яке було задоволено ухвалою суду від 15.12.2022; судове засідання призначено на 04.01.2023 об 11 год. 40 хв.

Через "Електронний суд" від відповідача 20.12.2022 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає безпідставними доводи відповідача про неотримання копії позовної з додатками від позивача на час звернення до суду. Зокрема, позивач зауважує, що оскільки поштове сполучення наразі у м.Старобільськ (зареєстроване місцезнаходження відповідача) не здійснюється, копія позовної заяви з додатками на виконання вимог ст.164 ГПК України з метою належного повідомлення відповідача про поданий позов була направлена на офіційну електронну пошту відповідача 08.11.2022 (), які підписані кваліфікованим електронним підписом представника позивача (підтверджується долученим витягом з електронної пошти позивача наданим до суду). Доданий скріншот електронної пошти відповідача за період з 07.11.2022 по 10.11.2022 викликає сумнів у позивача, з огляду на те, що отримані листи на електронну пошту можна видалити й надати відповідний скріншот. Натомість скріншоти із даними про відправлені на електронну пошту листи мають відповідну дату направлення, яку змінити немає можливості, та з метою надання доказів про направлення такого листа, у вкладці надіслані листи обирається необхідне відправлення та робиться роздруківка електронного листа, у якому відображено дату, час та перелік документів, що були у вкладені до електронного листа, що є належним доказом, за твердженням позивача.

Що стосується тверджень відповідача про неможливість направлення позивачем електронного листа із вкладенням у розмірі 43,778МБ з огляду на встановлені обмеження розміру листа, зазначивши невідоме посилання на веб-сайт, відповідач, надіславши на електронну адресу позивача відзив на позовну заяву разом з додатками розміром понад 13,6 МБ, фактично спростував свої твердження.

Також позивач зазначає, що вдруге, 15.12.2022 на офіційну електронну адресу відповідача () було направлено чотирьма електронними листами позовну заяву з додатками, з проханням надати підтвердження про отримання документів, яке відповідачем надано не було.

Крім того, на виконання ухвали суду, у зв`язку із реєстрацією відповідачем електронного кабінету, подана копія позовної заяви з додатками та письмові пояснення позивача були також направлені відповідачу ще раз до його електронного кабінету в системі «Електронного суду».

Позивач зауважує, що порушення відповідачем умов договору є підставою для нарахування визначених ст.625 ЦК платежів, а наявність обставин непереборної сили не звільняє відповідача від встановленого законом обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами. Позивач зауважує, що штрафні санкції за допущене прострочення до стягнення у цій справі не заявляються, а тому відсутні підстави для застосування обставин форс-мажору щодо звільнення від відповідальності за невиконання господарського зобов`язання.

Складені акти про надання послуг направлялися щомісячно на офіційну електронну адресу відповідача оскільки за інформацією АТ «Укрпошта» відділення в м. Старобільську, Луганської області тимчасово не функціонують (що підтверджено доданими витягами з поштових скриньок працівників Банку, відповідальних за надсилання відповідних Актів).

Крім того, посилання відповідача на наявність податкового боргу є безпідставним, оскільки до відзиву на позовну заяву останнім не додано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

На виконання ухвали суду від 15.12.2022 на адресу суду 19.12.2022 надійшли докази направлення позовної заяви з додатками та письмових пояснень відповідачу також через електронний кабінет, які прийняті судом, долучені до справи, про що постановлено протокольну ухвалу від 04.01.2023.

В судовому засіданні від 04.01.2023 прийняли участь представники обох сторін (в режимі відео конференції). Також ухвалою-повідомленням від 05.01.2022 було додатково повідомлено учасників справи про те, що протокольною ухвалою суду від 04.01.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 01.02.2023 о 10 год. 45 хв.; визнано явку представників учасників справи в судове засідання необов`язковою.

Ухвалами суду від 27.01.2023 задоволено заяви сторін про участь представників в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 01.02.2023 в режимі відеоконференції прийняли участь представники обох сторін.

Від позивача 27.01.2023 через систему "Електронний суд" надійшли додаткові письмові пояснення з додатковими документами (копіями актів за лютий та березень 2022 року, примірники яких підписані лише позивачем) з доказами направлення відповідачу. В поданих поясненнях позивачем заявлено клопотання про визнання поважними причин несвоєчасного подання додаткових доказів та долучення поданих документів до матеріалів справи. Також позивачем роз`яснено, що у відповідності до п. 2.2.5 договору передбачені зобов`язання позивача із забезпечення формування та надання актів про надання послуг на оплату наданих банком послуг, що є предметом цього договору, до 10 числа поточного місяця, за умови, що цей день є робочим днем, або першого за ним робочого дня, якщо 10 число місяця є вихідним, неробочим або святковим днем. Звітним періодом вважається період із 01 числа попереднього місяця по останнє число попереднього місяця. Отже, позивачем виконані передбачені договором зобов`язання в повному обсязі.

В судовому засіданні 01.02.2023 представник позивача підтримав заявлене клопотання, пояснив, що внаслідок військової агресії російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено на усій території України воєнний стан із 05 години 30 хвилин з 24.02.2022 строком на 30 діб та в подальшому Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 18.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 08.11.2022 № 8189 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану до 19.02.2023. За наслідками такої агресії, постійних обстрілів території України, переміщення працівників позивача до безпечних міст України, частим відключення електроенергії в системах електромережі, у позивача була відсутня можливість надати разом із позовом до суду копії підписаних зі сторони Банку Актів про надання послуг за Договором № 10012/01/Е-08-19 від 05.02.2019 за лютий та березень місяці 2022 року, які знаходяться в його документації.

Представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши представників сторін, враховує, що позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог було своєчасно долучено копії актів про надання послуг за Договором за спірний період лютого - серпня 2022 року разом із додатковими поясненнями від 13.12.2022, які складалися та для підписання направлялися на офіційну електронну адресу відповідача (листи з примірниками актів, що направлялися на електронну пошту відповідача щомісячно наявні в матеріалах справи), однак зі сторони відповідача так і залишились не підписаними та назад позивачу не поверталися. Наразі позивач долучив копії примірників актів за лютий - березень 2022 року, що підтверджує підписання цих актів лише зі сторони позивача та знаходиться в його господарській документації.

Суд, керуючись ч.8 ст.80, ч.1 ст.119, ч.5 ст.161 ГПК України за результатами розгляду заявленого клопотання, з метою належного встановлення обставин справи, визнав причини пропуску строку поважними, проголосив протокольну ухвалу від 01.02.2023, якою задовольнив клопотання позивача, поновив пропущений строк для подання додаткових доказів по день фактичного їх надходження до суду 27.01.2023, долучив додаткові письмові пояснення з додатками до матеріалів справи.

В судовому засіданні 01.02.2023 суд заслухав пояснення представників сторін, завершив встановлювати обставини справи та дослідив їх доказами.

За результатами розгляду справи в судовому засіданні 01.02.2023 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

В С Т А Н О В И В:

Між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії -Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» (надалі - банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СХІД» (надалі - клієнт, відповідач) 05.02.2019 укладено договір № 10012/01/Е-08-19.

Також матеріали справи свідчать, що в подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових договорів до договору, зокрема № 1 від 20.12.2019, № 2 від 31.10.2019 та № 3 від 05.04.2021, якими були внесені зміни до окремих умов договору.

Відповідно до п 1.1. даного договору предметом договору є організація та здійснення установами банку розрахунково-касового обслуговування з приймання від фізичних осіб сум готівкових та безготівкових платежів у національній валюті за спожиту електричну енергію через каси установ банку, інформаційно-платіжні термінали самообслуговування, Web-банкінг, Mobile-банкінг, Ощад 24/7 та Web сайт банку та перерахування прийнятих коштів за призначенням на поточний рахунок клієнта зі спеціальним режимом використання (в редакції (в редакції додаткового договору № 1 від 20.12.2019).

Сторони погодили, що плату за надані послуги з приймання платежів та перерахування коштів за призначенням сплачує клієнт, у розмірі та порядку, визначеному у п. п. 2.1.3 - 2.1.4. на підставі отриманих від установ банку, що здійснюють бухгалтерську обробку платежів та перерахування коштів за призначенням відповідно до актів про надання послуг з приймання платежів від фізичних осіб (населення) за спожиту електричну енергію (п. 1.2. договору).

Згідно умов п.2.1.3 договору клієнт зобов`язався здійснювати оплату комісійної винагороди банку за надані послуги з приймання платежів та перерахування прийнятих коштів на поточний рахунок клієнта, вказаний у п. 2.2.4. цього договору, у розмірі:

-1% від загальної суми платежів, у разі сплати платежів через каси установ Банку;

-1% від загальної суми платежів, у разі сплати платежів через ІПТ;

-1% від загальної суми платежів, у разі сплати платежів через альтернативні канали; (п.п. 2.1.3 договору в редакції додаткового договору № 1 від 20.12.2019).

В п.2.1.4. договору сторони погодили строк та порядок здійснення розрахунків. Зокрема, клієнт зобов`язався здійснювати оплату комісійної винагороди щомісячно, до останнього робочого дня поточного місяця після підписання акту про надання послуг, на рахунок банку НОМЕР_1 , відкритий в філії-Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665, код 42010964 (в редакції додаткової угоди №3 від 05.04.2021).

Згідно п.2.2.5 договору Банк забезпечує формування та надання акту про надання послуг на оплату наданих Банком послуг, що є предметом договору, до 1-числа поточного місяця, за умови, що цей день є робочим днем, або першого за ним робочого дня, якщо 10 число місяця є вихідним, неробочим або святковим днем. Звітним періодом вважається період з 01 числа попереднього місяця по останнє число попереднього місяця.

У відповідності до положень п.2.1.7. відповідач зобов`язувався інформувати Банк протягом 10 робочих днів про зміни адреси місцезнаходження, фактичного місцезнаходження органів управління, банківських реквізитів, номерів контактних телефонів, факсів клієнта, та про всі інші зміни, які можуть вплинути на виконання умов договору та виконання зобов`язань за ним.

Сторони передбачили в п. п. 5.1. - 5.3. договору, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє строком до 31.12.2019. Сторони домовились, що умови цього договору починають діяти з 06.02.2019.

Дія договору автоматично продовжується на тих самих умовах на кожний наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін не попередить у письмові формі іншу сторону про припинення строку дії договору не пізніше, ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього договору.

Дія цього договору може бути достроково припинена за ініціативою будь-якої зі сторін шляхом письмового повідомлення іншої сторони не менш, як за 30 календарних днів до запланованої дати припинення дії цього договору.

Також сторонами були складені та підписані додатки до договору (додаток 1 - зразок рахунку за спожиту енергію), додаток №2 (зразок акту про надання послуг за договором) та технічна специфікація до договору, якою сторонами було визначено технічну, технологічну та інформаційну взаємодію за договором.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем були надані відповідачу послуги з розрахунково-касового обслуговування з приймання від фізичних осіб сум готівкових та безготівкових платежів у національній валюті за спожиту електричну енергію на загальну суму 115 698 грн 51 коп. в період з лютого по серпень 2022 року, що підтверджується наявними у справі копіями банківських виписок по рахунках клієнта та даними щомісячних актів про надані послуги.

На виконання умов п.п.2.1.4., 2.2.5 договору позивачем за результатами звітного місяця щомісяця складалися акти про надані послуги за договором, які направлялися на офіційну електронну пошту відповідача () для їх підписання та оплати послуг, а саме:

1) акт № 02 від 28.02.2022 про надані послуги в лютому 2022 року, згідно якого вартість наданих послуг складає в розмірі 113 518 грн 50 коп.; 2) акт № 03 від 31.03.2022 про надані послуги за березень 2022 року в розмірі 1 981 грн 81 коп.; 3)акт № 04 від 30.04.2022 про надані послуги за квітень 2022 року в розмірі 160 грн 54 коп.; 4) акт № 05 від 31.05.2022 про надані послуги за травень 2022 року в розмірі 19 грн 46 коп.; 5) акт № 06 від 30.06.2022 про надані послуги за червень 2022 року в розмірі 5 грн 60 коп.; 6) акт № 07 від 31.07.2022 про надані послуги за липень 2022 року в розмірі 0 грн 01 коп.; 7) акт № 08 від 31.08.2022 про надані послуги за серпень місяць 2022 року в розмірі 12 грн 59 коп.

Як вбчається, зазначені акти були залишені не підписаними зі сторони відповідача.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався.

07.03.2022 відповідачем (зі своєї офіційної електронної адреси () на електронну адресу позивача було направлено лист за вих. №01-52/2/852, яким повідомлено про настання форс-мажорних обставин з долученням до нього листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за вих. № 2024/02.0-7.1.

Зокрема, відповідач з посиланням на п.п.6.3., 6.4 договору повідомив позивача, що товариством будуть докладені всі зусилля для виконання своїх зобов`язань за договором, але є обставини, на які вони вплинути не мають змоги. Товариство є єдиним постачальником електроенергії населенню на території Луганської області. В даному випадку є надважливим забезпечення громадян електроенергією та критичної інфраструктури. Тому у випадку порушення з боку товариства своїх зобов`язань, просили не застосовувати заходи цивільної та правової відповідальності до товариства.

На електронну адресу відповідача (), на що посилається сам відповідач у відзиві, позивачем було направлено відповідь листом від 16.03.2022 за вих.№110.22-14, в якому з посиланням на п.п.6.1., 6.2, 6.4. договору, яким передбачено звільнення від відповідальності за повне чи часткове невиконання умов договору, якщо це невиконання відбулося внаслідок дії обставин непереборної сили, що знаходиться поза сферою контролю сторони, яка не виконала зобов`язання (форс-мажор); період звільнення від відповідальності починається з моменту сповіщення стороною, що не виконала зобов`язаня, про обставини форс-мажору і закінчується моментом припинення дії форс-мажорних обставин; факти існування та тривалість форс-мажорних обставин підтверджується документами компетентних органів, в т.ч. ТПП України; відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24.02.2022; за вказаних обставин, приймаючи до уваги лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 про настання форс-мажорних обставин - військової агресії Російської Федерації проти України, позивач просив докласти відповідача всіх зусиль щодо виконання зобов`язань за договором зі сплати комісійної винагороди за надані Банком послуги, та повідомив, що у разі несвоєчасної її оплати у встановлені договором строки, Банком не буде нараховуватися пеня та/або штрафні санкції.

В подальшому, позивачем на електронну адресу відповідача () було направлено лист від 04.04.2022 за вих. №110.22-14/, в якому позивачем зауважено про продовження виконання Банком зобов`язань за договором та здійснення розрахунково-касового обслуговування; оскільки станом на 01.04.2022 за відповідачем обліковується заборгованість за надані банком послуги в лютому 2022 року у розмірі 113 518 грн 50 коп., яка виникла ще до початку повномасштабного вторгнення Росії в Україну та початку воєнних дій в Луганській області, просив погасити протягом 10 днів вказану заборгованість.

Зазначений лист був залишений відповідачем без відповіді, а вимога - без виконання.

Також позивачем повторно було направлено на електронну адресу відповідача () лист від 07.09.2022 за вих. №110.22-14/22, в якому зауважено, що у зв`язку із наданими банком послугами в період з лютого по серпень 2022 року та нездійсненням відповідачем розрахунку станом на 01.09.2022 обліковується у відповідача заборгованість в загальному розмірі 115 698 грн 51 коп. (приведено дані заборгованості відповідача помісячно у визначений період); за вказаних обставин позивач просив погасити відповідача протягом 10 днів вказану заборгованість.

У відповідь листом від 21.09.2022 за вих. №01-52/2/1106 (направленим з електронної адреси на електронну пошту позивача) ТОВ «Енера Схід» повідомило, що зареєстрованою адресою місцезнаходження головного адміністративного приміщення товариства є м.Старобільськ Луганської області; зазначене місто з 02.03.2022 перебуває під фактичним контролем військових формувань агресора - російської федерації; у зв`язку з цим наразі товариство припинило поставку електричної енергії споживачам Луганської області; в цей час кошти від споживачів товариству за спожиту електричну енергію практично не надходять; ТОВ «Енера Схід» має податковий борг зі сплати податку на додану вартість, а відповідно п. 87.9 Податкового кодексу України спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Тому перерахування коштів за вашим зверненням буде здійснено товариством за першої фінансової нагоди після завершення воєнного стану, який було запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022.

Оскільки відповідач не провів розрахунок з позивачем за надані послуги, не погасив заборгованість, що обліковується в загальному розмірі 115 698 грн 51 коп. за період з лютого по серпень 2022 року, позивач звернувся до суду із відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість з комісійної винагороди за надані послуги в загальному розмірі 115 698 грн 51 коп., а також нараховані у у зв`язку із допущеним простроченням виконання своїх грошових зобов`язань на підставі ст..625 ЦК України 3% річних в сумі 1734 грн 15 коп. та інфляційні втрати в сумі 14 639 грн 63 коп.

Відповідач заперечує повністю проти задоволення позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам сторін, суд зазначає про наступне.

Проаналізувавши умови укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися правовідносини з договору про надання послуг банком, а саме з розрахунково-касового обслуговування щодо приймання від фізичних осіб сум готівкових та безготівкових платежів у національній валюті через каси установ банку, інформаційно-платіжні термінали самообслуговування, Web-банкінг, Mobile-банкінг, Ощад 24/7 та Web сайт банку та перерахування прийнятих коштів за призначенням на поточний рахунок відповідача - ТОВ «Енера Схід» зі спеціальним режимом використання.

У відповідності до положень ст.901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.904 ЦК України).

Частиною 4 ст.1068 ЦК України встановлено, що клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

У тексті договору (п.2.1.3 в редакції додаткового договору № 1 від 20.12.2019) сторони погодили, що за надані Банком послуги з приймання платежів та перерахування коштів за призначенням відповідач сплачує комісійної винагороди банку у розмірі:

-1% від загальної суми платежів, у разі сплати платежів через каси установ Банку;

-1% від загальної суми платежів, у разі сплати платежів через ІПТ;

-1% від загальної суми платежів, у разі сплати платежів через альтернативні канали.

У відповідності до погодженого між сторонами в п.2.1.4. договору строку та порядку здійснення розрахунків, відповідач має щомісячно здійснювати сплату комісійної винагороди Банку у зазначеному вище розмірі (1% від загальної суми платежів), у встановлений строк - до останнього робочого дня поточного місяця після підписання акту про надання послуг, перераховуючи її на визначений в договорі рахунок банку НОМЕР_1 , відкритий в філії-Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665, код 42010964 (в редакції додаткової угоди №3 від 05.04.2021).

Звітним періодом вважається період з 01 числа попереднього місяця по останнє число попереднього місяця.

В силу положень п.2.2.5 договору саме на Банк віднесено обов`язок забезпечувати формування та надання акту про надання послуг на оплату наданих Банком послуг, до 1-числа поточного місяця, за умови, що цей день є робочим днем, або першого за ним робочого дня, якщо 10 число місяця є вихідним, неробочим або святковим днем.

Матеріалами справи підтверджується належне виконання зобов`язань за договором позивачем, надання відповідачу послуг з розрахунково-касового обслуговування з приймання від фізичних осіб сум готівкових та безготівкових платежів у національній валюті за спожиту електричну енергію в період з лютого по серпень 2022 року на загальну суму 11 569 850,47 грн, відповідно сума комісійної винагороди банку у цей період за надані послуги склала 1% в загальному розмірі 115 698 грн 51 коп. (з урахуванням округлення копійок), підтверджується наявними у справі копіями банківських виписок по рахунках клієнта №UA537613 від 05.02.2019 по 30.09.2022; № НОМЕР_2 за період з 05.02.2019 по 30.09.2022, № НОМЕР_1 за період з 05.02.2019 по 17.02.2022, даними складених та направлених відповідачу щомісячних актів про надані послуги.

Зокрема, на виконання умов п.п.2.1.4., 2.2.5 договору позивачем були складені та направлені на офіційну електронну пошту відповідача для їх підписання та оплати наданих послуг наступні акти, копії яких наявні у справі:

1) акт № 02 від 28.02.2022 про надані послуги, згідно якого Банк відповідно до умов договору перерахував, а Клієнт прийняв грошові кошти за спожиту електричну енергію від населення в розмірі 11 351 849,85 грн в лютому 2022 року; вартість наданих послуг складає в розмірі 113 518 грн 50 коп. (направлено двічі 17.03.2022 та 22.03.2022 на електронні адреси відповідача , );

2) акт № 03 від 31.03.2022 про надані послуги, згідно якого Банк перерахував, а Клієнт прийняв грошові кошти за спожиту електричну енергію від населення в розмірі за березень 2022 року в розмірі 198 181,15 грн; вартість наданих банком послуг складає в розмірі 1 981 грн 81 коп. (направлено на електрону адресу у квітні місяці 2022 року);

3) акт № 04 від 30.04.2022 про надані послуги, згідно якого Банк перерахував, а Клієнт прийняв грошові кошти за спожиту електричну енергію від населення в розмірі за квітень 2022 року в розмірі 16 054,22; вартість наданих банком послуг складає в розмірі 160 грн 54 коп. (направлено на електрону адресу 04.05.2022);

4) акт № 05 від 31.05.2022 про надані послуги, згідно якого Банк перерахував, а Клієнт прийняв грошові кошти за спожиту електричну енергію від населення в розмірі 1946,48 грн за травень 2022 року; вартість наданих банком послуг складає в розмірі 19 грн 46 коп. (направлено на електрону адресу 07.06.2022);

5) акт № 06 від 30.06.2022 про надані послуги, згідно якого Банк перерахував, а Клієнт прийняв грошові кошти за спожиту електричну енергію від населення в розмірі 560 грн за червень 2022 року; вартість наданих банком послуг складає в розмірі 5 грн 60 коп. (направлено на електрону адресу 01.07.2022);

6) акт № 07 від 31.07.2022 про надані послуги, згідно якого Банк перерахував, а Клієнт прийняв грошові кошти за спожиту електричну енергію від населення в розмірі 1 грн за липень 2022 року; вартість наданих банком послуг складає 0 грн 01 коп. (направлено на електрону адресу 02.08.2022),

7) акт № 08 від 31.08.2022 про надані послуги, згідно якого Банк перерахував, а Клієнт прийняв грошові кошти за спожиту електричну енергію від населення в розмірі 1258,76 грн за серпень 2022 року; вартість наданих банком послуг складає 12 грн 59 коп. (направлено на електрону адресу 01.09.2022).

Складання щомісяця за результатами наданих послуг актів та направлення їх відповідачу для підписання підтверджується долученими позивачем роздруківками з електронної пошти.

В письмових поясненнях №110.20-15/1184 від 13.12.2022 позивач пояснив, що у зв`язку зі звільненням відповідального працівника за надсилання акту № 03 від 31.03.2022 про вартість наданих послуг за березень місяць 2022 року в розмірі 1 981 грн 81 коп., надати відповідні докази про його надсилання на адресу відповідача в квітні 2022 року наразі не має можливості. Разом з цим, в кожному подальшому повідомленні, яке надсилалось на електронну адресу відповідача разом з місячними актами про надані послуги, вказувалась вартість наданих послуг, зокрема, за березень місяць 2022 року.

Позивач вказує про те, що зазначені акти не були підписані зі сторони відповідача та повернуті позивачу.

В матеріалах справи також відсутні докази щодо здійснення відповідачем оплати наданих позивачем послуг у визначений п.2.1.4. договору строк - до останнього робочого дня поточного місяця, або погашення заборгованості вже під час розгляду справи.

Відповідно до положень ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За позицією відповідача, ТОВ «Енера Схід» не отримувало вищезазначених листів з щомісячними актами про надані послуги, а тому підстави для виконання зобов`язання з їх оплати відсутні.

Суд вважає необґрунтованими такі доводи відповідача, з огляду на наступне.

В судовому засіданні від 04.01.2023 представник відповідача на запитання суду підтвердив, що вказані послуги у спірний період Банком надавалися, однак щомісячні акти про надані послуги у відповідності до умов п.2.1.4. договору позивачем відповідачу не надавалися.

Із відповідними вимогами про надання Банком актів про надані послуги за результатами звітніх місяців відповідач до позивача не звертався.

Крім того, відповідач не заперечує правильність визначення позивачем щомісячного розміру сум комісійної винагороди за спірний період; з вимогами про її уточнення, перерахунок чи підтвердження до позивача також не звертався.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, судом враховується, що умовами договору сторонами не було погоджено яким саме чином банк зобов`язаний надавати відповідачу акт про надані послуги за звітній місяць; заборона направляти складений акт на електронну пошту відповідача умови договору не містять.

В силу положень п.2.2.5 договору на Банк віднесено обов`язок лише забезпечувати формування та надання відповідачу актів про надання послуг на оплату наданих банком послуг у визначені строки, що за висновком суду, з огляду на наявні у справі підтверджуючі документи, було останнім виконано, направляючи щомісяця відповідний акт для підписання на офіційну електронну пошту відповідача ().

Судом враховуються пояснення позивача про те, що у спірний період поштові відділення АТ «Укрпошти» в м.Старобільськ Луганської області (зареєстрована адреса місцезнаходження відповідача) тимчасово припинили свою роботу (підтверджується даними, розміщеними на сайті АТ «Укрпошти»).

Відповідачем в порушення положень п.2.1.7. договору не було поінформовано Банк протягом 10 робочих днів про зміни адреси місцезнаходження, фактичного місцезнаходження органів управління, або актуальної поштової адреси для направлення кореспонденції; за вказаних обставин позивачем відповідні акти щомісяця направлялися на зазначену електронну адресу відповідача, яка є офіційною, та з якої сам відповідач здійснював весь час листування із позивачем, зокрема направляючи позивачу лист-повідомлення 07.03.2022 вих. №01-52/2/852, яким повідомляв про настання форс-мажорних обставин та просив не нараховувати штрафні санкції; в подальшому з якої надавав відповідь позивачу на звернення листом від 21.09.2022 за вих. №01-52/2/1106, на яку отримував й інші листи-відповіді від позивача від 16.03.2022 за вих.№110.22-14 (який було долучено самим відповідачем), від 16.03.2022 за вих.№110.22-14.

Адреса електронної пошти ТОВ «Енера Схід» (), на яку позивачем були відправлені щомісячні акти, є офіційною електронною адресою відповідача, що міститься на бланку відповідача, зазначена на сайті компанії (www.lg.enera.ua) у розділі контакти та в додатках до договору (додаток 1 - зразок рахунку за спожиту енергію), а електронна адреса (в технічній специфікації до договору, в якій сторони визначили зокрема і інформаційну взаємодію за договором, передачу на цю електронну пошту відповідачу зведених реєстрів прийнятих банком платежей).

Крім того, про наявний розмір заборгованості перед позивачем відповідачу було відомо з інших отриманих ним листів від 04.04.2022 за вих. №110.22-14/, від 07.09.2022 за вих. №110.22-14/22; а реквізити щодо здійснення оплати наданих послуг у відповідний місяць були погоджені сторонами та визначені безпосередньо в п.2.1.4. договору (в редакції додаткової угоди №3 від 05.04.2021), згідно якого оплата мала здійснюватися на рахунок банку НОМЕР_1 , відкритий в філії-Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665, код 42010964.

Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Добросовісність слід розглядати як вірність з виконання своїх зобов`язань та повага і довіра до контрагентів за зобов`язаннями. Це поняття означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст.78 ГПК України).

Суд звертає увагу на те, що у відповідності до положень ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту ст.79 ГПК України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відповідний висновок викладений у пункті 7.44. постанови Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 927/645/19.

Зокрема, Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 2310.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до положень ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості з комісійної винагороди за надані протягом лютого - серпня 2022 року послуги (копії банківських виписок по рахунках, копії щомісячно складених актів наданих послуг та листів про їх направлення на електронну пошту відповідачу, інше наявне в матеріалах справи листування сторін) суд дійшов висновку про підтвердження позивачем вказаних обставин надання відповідних послуг та наявність заборгованості з оплати комісійної винагороди банку в загальній сумі 115 698 грн 51 коп., складання банком та направлення відповідачу на його офіційну електронну адресу щомісячних актів щодо наданих послуг у звітні місяці (хоча доказу направлення акту за березень 2022 року на електронну пошту відповідача позивачем не було долучено, у зв`язку із звільненням працівника), що свідчить про обізнаність відповідача і з розмірами заборгованості з оплати комісійної винагороди та визнання необхідності її сплачувати за умовами договору.

Встановлені судом обставини під час розгляду спору в сукупності спростовують доводи відповідача про неотримання актів про надані послуги за спірний період.

Посилання відповідача на відсутність підстав для проведення розрахунку із позивачем з огляду на те, що на теперішній час у відповідача наявний податковий борг зі сплати податку на додану вартість у розмірі 1 009 290,00 грн., у зв`язку із чим, враховуючи положення п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд оцінює критично та до уваги не приймає адже зазначені обставини підлягають доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Натомість відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності податкового боргу зі сплати податку на додану вартість у зазначеному розмірі.

Крім того, судом враховується, що відповідач є юридичною особою, яка здійснює свою господарську діяльність на власний ризик. Наявність боргів у такої особи, і зокрема перед державою за сплату податків та обов`язкових платежів не є підставою для звільнення його від виконання зобов`язань щодо проведення розрахунків із іншими його контрагентами по іншим договорам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими заявлену позивачем вимогу про стягнення з відповідача суми основного боргу з комісійної винагороди в загальному розмірі 115 698 грн 51 коп. за надані послуги в лютому - серпні 2022 року, що підтверджується наявними у справі матеріалами, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем у зв`язку із допущеним простроченням виконання грошового зобов`язання також заявлено до стягнення з відповідача на підставі ст.625 ЦК України 3% річних в сумі 1 734 грн 15 коп. та інфляційні втрати в сумі 14 639 грн 63 коп.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1734 грн 15 коп., обрахованій за загальний період з 01.04.2022 по 30.09.2022 згідно наданого позивачем розрахунку, суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних, суд зауважує про наявність помилок, допущених позивачем у визначенні періоду виникнення заборгованості (визначення дати виникнення прострочення за зобов`язаннями березня та червня 2022, враховуючи п.2.1.4. договору, згідно якого строк проведення розрахунку встановлено - щомісяця, до останнього робочого дня поточного місяця, а не календарного, як бере позивач).

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за допомогою правової системи «ЛІГА» в межах заявлених позовних вимог з урахуванням визначення правильних періодів дати виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання у ці місяці, суд зауважує про те, що заявлена сума 3% річних в розмірі 1734 грн 15 коп., визначена позивачем, складає меншу суму, ніж визначена судом за здійсненим перерахунком (1734 грн 31 коп.), а отже, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню саме в розмірі 1734 грн 15 коп.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 14639 грн 63 коп., обрахованих за загальний період з квітня по вересень 2022 року, суд, здійснивши власний перерахунок за допомогою правової системи «ЛІГА» зазначає про виявлення арифметичних помилок у наведених кінцевих значеннях інфляційних по зобов`язанням перших трьох місяців в розрахунку позивача.

Сума боргуІндекс інфляції з урахуванням періоду заборгованності Індекс інфляції %Інфляційні за розрах-м позивачаІнфляційні за розрах-м суду
113518,50квітень 2022103,13636,383519,07
115500,31травень 2022102,73017,913118,51
115660,85червень 2022103,137053585,49
115680,31липень 2022100,7809,76809,76
115685,91серпень 2022101,11272,551272,55
115685,92вересень 2022101,92198,032198,03
Всього обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача інфляційні втрати в загальній сумі 14 402 грн 81 коп. (3519,07+3017,91+3585,49+809,76+1272,55+2198,03); в іншій частині слід відмовити.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини, виникнення яких унеможливлює нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій, і зокрема інфляційних втрат та 3% річних, або виконання основного зобов`язання в цілому, суд зауважує про наступне.

Обставини форс-мажору, за загальним правилом, звільняють сторони від відповідальності за порушення зобов`язання. Тобто від нарахування штрафів/пені за неналежне виконання зобов`язань.

У даному ж випадку позивач не заявляє до стягнення штрафні санкції (тобто, не ставиться вимога щодо відповідальності за невиконане відповідачем зобов`язання у вигляді пені або штрафу), а вимагає стягнути з відповідача основну заборгованість з комісійної винагороди за надані та 3% річних і інфляційні втрати.

При цьому, суд зазначає, що враховуючи положення ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання.

Така правова позиція зокрема викладена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

Крім того, відповідні висновки щодо можливості стягнення 3% річних та інфляційних втрат у разі настання обставин форс-мажору (оскільки такі обставини можуть звільняти саме від відповідальності за порушення зобов`язання) також викладені у постанові Верховного Суду від 20.06.202018 у справі №913/869/14, у постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі №3-1195гс16, а також у постанові Східного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 у справі №922/965/22.

Отже, у відповідності до положень ст.ст.525, 526 ЦК України договірні зобов`язання мають виконуватися належним чином, а одностороння відмова від зобов`язань не допускається. Наявність форс-мажору не може бути підставою для невиконання зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України, а також статтею 218 ГК України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено,що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

У відповідності до пункту 6.1. укладеного між сторонами договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання будь-якого з положень цього договору, якщо невиконання відбулося внаслідок дії обставин непереборної сили, що знаходяться поза сферою контролю сторони, яка не виконала зобов`язання. До таких обставин належить війна та воєнні дії, масові безладдя та інше.

Період звільнення від відповідальності починається з моменту сповіщення стороною, що не виконала, про обставини форс-мажору, і закінчується моментом припинення дії форс-мажорних обставин. Форс-мажор автоматично продовжує термін виконання зобов`язань на весь період його дії і ліквідації наслідків. Про настання форс-мажорних обставин сторони повинні інформувати письмово одна одну невідкладно з наступним поданням документів, зазначених в п.6.4. цього договору (п.п.6.2-6.3 договору).

Згідно п.6.4. договору факти існування та тривалості форс-мажорних обставин підтверджуються компетентними органами, що уповноважені посвідчувати обставини форс-мажору, у тому числі Торгово-промислові палати України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався, і діє на даний час.

Торгово-промисловою палатою України було оприлюднено лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повідомив позивача листом від 07.03.2022 №01-52/2/852 про настання форс-мажорних обставин, долучивши до нього лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за вих. № 2024/02.0-7.1. Відповідач в листі з посиланням на п.п.6.3., 6.4 договору повідомив позивача, що товариством будуть докладені всі зусилля для виконання своїх зобов`язань за договором, але є обставини, на які вони вплинути не мають змоги. Товариство є єдиним постачальником електроенергії населенню на території Луганської області. В даному випадку є надважливим забезпечення громадян електроенергією та критичної інфраструктури. Тому у випадку порушення з боку товариства своїх зобов`язань, просили не застосовувати заходи цивільної та правової відповідальності до товариства.

Позивачем у відповіді-листі від 16.03.2022 за вих.№110.22-14, з посиланням на умови договору та Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким введено воєнний стан на території України з 24.02.2022, приймаючи до уваги лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про настання форс-мажорних обставин, просив докласти відповідача всіх зусиль щодо виконання зобов`язань за договором зі сплати комісійної винагороди за надані Банком послуги, та повідомив, що у разі несвоєчасної її оплати у встановлені договором строки, Банком не буде нараховуватися пеня та/або штрафні санкції.

Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач, заперечуючи заявлені позовні вимоги окрім неотримання від позивача актів про надані послуги, наявність податкового боргу, що на думку відповідача унеможливлює стягнення заборгованості та компенсаційних втрат на підставі ст.625 ЦК України, також посилається на обставин форс-мажору, які виникли та тривають на час виникнення заборгованості у відповідача.

Зокрема в результаті бойових дій в Луганській області, фактичної окупації м.Старобільськ та багатьох інших населених пунктів Луганської області, адміністрація ТОВ «ЕНЕРА СХІД» по теперішній час не має доступу до свого майна, та первинних бухгалтерських документів; з окупацією міста в березні 2022 року (підтверджується Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75) відбулося фактичне захоплення адміністративних будівель, в яких розміщувався апарат управління ТОВ «ЕНЕРА СХІД» та структурні (невідокремлені) підрозділи товариства - центри обслуговування клієнтів, про вчинені кримінальні правопорушення товариством подано повідомлення до правоохоронних органів, що підтверджується долученими копіями витягів з реєстру досудових розслідувань, листом Луганської обласної державної адміністрації-Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 25.08.2022р. №2122.

Надаючи оцінку наведеним обставинам та доводам відповідача, суд враховує наступне.

Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання.

Стаття 617 Цивільного кодексу України звільняє від відповідальності за порушення зобов`язань, якщо воно стало саме наслідком форс-мажору.

Однак, ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Але, сама по собі війна з РФ, ведення бойових дій на багатьох населених пунктах України, окупація окремих населених пунктів, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Війна її наслідки (зокрема зазначені відповідачем обставини - захоплення майна, документації) як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності (або може продовжувати термін виконання зобов`язань на період дії форс-мажорних обставин за умовами п.6.3. договору) лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин товариство не може виконати конкретні договірні зобов`язання.

Наразі суд звертає увагу на те, що 13 травня 2022 року ТПП України опублікувала на сайті пояснення, що сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, за кожним зобов`язанням окремо.

Як було з`ясовано судом, відповідач до Торгово-промислової палати України у відповідності до вимог п.п.6.3, 6.4. договору не звертався, в матеріалах справи відсутні сертифікат або інший документ ТПП України, отриманий відповідачем, яким засвідчувалося виникнення обставин непереборної сили та унеможливлення виконання ТОВ «Енера Схід» зобов`язань саме за укладеним між сторонами договором в наслідок непереборної сили.

Відповідач посилається на загальний офіційний лист ТПП України від 28.02.2022 року та Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану», а аткож обставини наведені у відзиві щодо окупації м. Сєвєродонецьк, захоплення майна та документації товариства, як на підставу настання форс-мажорних обставин.

Надаючи оцінку вказаним обставинам з позиції наявності підстав для продовження терміну виконання зобов`язань, суд враховує наступне.

Частиною1 ст.14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом 7 днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Форс-мажорне застереження в умовах п.п.6.3-6.4 містять вимогу про належне підтвердження настання для сторони форс-мажорних обставин шляхом надання в подальшому іншій стороні відповідного документу виданого компетентним органом, в т.ч.ТПП України.

Лист ТПП від 28.02.2022 не є сертифікатом у розумінні наведеного положення закону, та разом з тим, не є документом, який був виданий за зверненням відповідача, для якого настали форс-мажорні обставини та засвідчували неможливість виконання зобов`язань саме за договором № 10012/01/Е-08-19 від 05.02.2019.

Так, у постанові від 01.06.2021 у справі №910/9258/20 Верховний Суд послався на раніше сформульований у цілій низці своїх постанов висновок, відповідно до якого: засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на ТПП України та уповноважені нею регіональні ТПП; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Отже, навіть у разі наявності сертифікату ТПП про форс-мажор суд оцінюватиме цей доказ у сукупності з іншими.

Також у постанові від 14.06.2022 у справі №922/2394/21 підтверджено: «форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

При цьому, встановленню підлягає наявність чи відсутність обставин форс-мажору саме для конкретного випадку виконання господарського зобов`язання (конкретного договору). Сам лише факт проведення бойових дій, інші обмеження, пов`язані із військовими діями не звільняє сторону від відповідальності, якщо такі обставини прямо не перешкоджають фізично чи юридично виконати конкретний обов`язок за договором.

Судом враховується, що ТОВ «Енера Схід» виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території (Луганська область) відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії».

Наразі ліцензійна діяльність ТОВ «Енера Схід» проводиться фактично на території територіальних громад Луганської області, які розташовані в районі проведення воєнних дій, або які перебувають в тимчасовій окупації (оточенні).

Разом з цим, ТОВ «Енера Схід» не припиняло свою господарську діяльність, зокрема у спірний період; здійснювало постачання електроенергії для споживачів на територію Луганської області; також виконувало мобілізаційні завдання (замовлення) щодо надання комунальних послуг (постачання електричної енергії) для забезпечення систем життєзабезпечення населення, про що зокрема свідчать дані, розміщені на сайті товариства (www.lg.enera.ua), а також дані наведені у протоколі №58 засідання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яке проводилося у формі відкритого слухання в м.Києві від 13.09.2022, 11.10.2022 (розміщені на сайті www.nerc.gov.uaу вільному доступі).

Заборгованість наразі заявлена позивачем до стягнення за послуги, які надавалися відповідачу Банком протягом лютого - серпня 2022 року (тобто в період ведення бойових дій та окупації окремих населених пунктів в Луганській області), та полягали в здійснення установами банку розрахунково-касового обслуговування з приймання від фізичних осіб сум готівкових та безготівкових платежів у національній валюті за спожиту електричну енергію через каси установ банку, інформаційно-платіжні термінали самообслуговування, Web-банкінг, Mobile-банкінг, Ощад 24/7 та Web сайт банку та в подальшому своєчасно перерахували прийняті кошти від населення за призначенням на поточний рахунок ТОВ «Енера Схід».

Отже, протягом лютого - серпня 2022 року населення, зокрема споживачі Луганської області (в т.ч. під час запровадження окупації багатьох населених пунктів Луганської області та введення бойових дій) здійснювали оплату за отриману спожиту електричну енергію, і такі кошти надходили за зараховувалися протягом спірного періоду на рахунок відповідача.

Як вбачається з наявних матеріалів, загалом за спірний період позивачем було прийнято від населення та перераховано на рахунок відповідача 11 569 850,47 грн., та які містилися на рахунку ТОВ «Енера Схід». Натомість комісійна винагорода за надані Банком послуги за прийняті та перераховані кошти відповідачу складає 1% від загальної суми платежів.

За вказаних обставин, можливість проведення розрахунку із позивачем за отримані щомісячні послуги (за умовами договору - шляхом перерахування комісійної винагороди з рахунку відповідача на рахунок Банку, зазначений в договорі) не може бути поставлена в залежність від обставин окупації м.Старобільськ, фактичного захоплення адміністративних будівель, в яких розміщувався апарат управління ТОВ «ЕНЕРА СХІД» та структурних підрозділів (майна та документації), адже доказів зупинення господарської діяльності товариства у спірний період або фізичної неможливості здійснити перерахування вказаних коштів на зазначений в договорі рахунок позивача, відповідач суду не надав, та такі обставини суду не довів, що в свою чергу свідчить про спроможність відповідача виконувати відповідні зобов`язання у вказаних умовах.

Оскільки відповідачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок між обставинами, на які відповідач наразі посилається як обставини форс-мажору, та неможливістю виконання зобов`язання саме за договором № 10012/01/Е-08-19 від 05.02.2019 (в частині сплати комісійної винагороди позивачу), суд відхиляє ці доводи та приходить до висновку про те, що відповідач безпідставно посилається на форс-мажорні обставини, як на підставу невиконання обов`язку щодо проведення розрахунку та сплати комісійної винагороди за послуги, які отримувались відповідачем протягом лютого - серпня 2022 року, та несплати нарахованих у зв`язку із допущеним простроченням згідно ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат.

Інші доводи відповідача, зокрема щодо неотримання копії позову з додатками від позивача спростовуються матеріалами справи, а також враховано виконання позивачем ухвали суду щодо повторного направлення вказаних документів саме до електронного кабунету відповідача в системі "Електронний суд" після його реєстрації відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, позов визнається обґрунтованим та підлягає задоволенню частково. З відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за комісійною винагородою за надані послуги у сумі 115 698 грн 51 коп., 3% річних у сумі 1734 грн 15 коп. , інфляційні втрати в сумі 14 402 грн 81 коп. В іншій частині позову слід відмовити.

У відповідності до положень ч.4 ст.129 ГПК України у разі часткового задоволення позову - судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову в сумі 2476 грн 55 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СХІД» про стягнення 132 072 грн 29 коп., задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СХІД», пл. Базарна, буд. 32, м. Старобільськ, Луганська область, 92702, ідентифікаційний код 42010964) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», вул. Госпітальна, буд. 12-Г, Печерський район, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 09304612) 115 698 грн 51 коп. -заборгованість за комісійною винагородою за надані послуги, 1734 грн 15 коп. - 3% річних, 14 402 грн 81 коп.- інфляційні втрати, також витрати зі сплати судового збору в сумі 2 476 грн 55 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення (з урахуванням положень п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення підписано 08.02.2023.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ

Вих.№

Надруковано 1 примірник:

1-до справи;

2-Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», адреса для листування: вул. Енергетиків, буд. 36, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404 - не направляється, направлено до електронного кабінету через підсистему «Електронний суд»;

3- Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СХІД», пл. Базарна, буд. 32, м. Старобільськ, Луганська область, 92702- не направляється відповідно до інформації з сайту АТ «Укрпошта», направлено до електронного кабінету через підсистему «Електронний суд».

Внесено в ЄДРСР 08.02.2023