ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Справа № 915/541/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Ткаченко О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без виклику сторін,

справу № 915/541/22

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032,

в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруча компанія "Енергоатом",

промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001;

;

до товариства з обмеженою відповідальністю "Гідрохім",

вул. Першотравнева, 61, оф. 15, м. Кременчук, Полтавська область, 39600;

;

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 73389 грн. 30 коп.

В С Т А Н О В И В:

Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" (далі ? ДП "НАЕК "Енергоатом") пред?явлено позов від 20.10.2022 № 32/943 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Гідрохім" грошових коштів у загальній сумі 73389 грн. 30 коп., і яких: 41501 грн. 40 коп. ? пеня; 31887 грн. 90 коп. ? штраф, з посиланням на неналежне виконання ТОВ "Гідрохім" зобов?язань за укладеним з позивачем договором від 11.04.2022 № 53-123-01-22-07553 на постачання товару, а саме, зобов?язань що своєчасної та у повному обсязі поставки обумовленого в договорі товару, внаслідок чого за період прострочення поставки товару позивачем нараховано пеню та штраф у порядку п. 4.1 договору.

Позивач також просить суд про стягнення з відповідача судових витрат.

За такими вимогами ухвалою суду від 17.11.2022 відкрито провадження в даній справі та вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; цією ж ухвалою, зокрема, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України ? п??ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

ТОВ "Гідрохім" у відзиві від 12.12.2022 № 555 позов не визнало, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, з посиланням, зокрема, на те, що план-графік з датами постачання гіпохлориту натрію було надіслано відповідачу під час дії форс-мажорної обставини, яка вступила в силу після укладання договору, а саме, після видання указу Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

На думку відповідача, викладена обставина, у відповідності до положень п.п. 8.1, 8.4 договору, є підставою для звільнення ТОВ "Гідрохім" від відповідальності за невиконання своїх зобов?язань за договором.

Крім того, відповідач зазначив, що ним фактично не отримано позовну заяву від 20.10.2022 № 32/943, оскільки від позивача надійшов інший позов ? від 17.07.2022 № 32/590.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між сторонами у справі укладено договір від 11.04.2022 № 53-123-01-22-07553 на постачання товару (далі - договір), у відповідності до умов якого ТОВ "Гідрохім" (постачальник) зобов?язалося передати ДП "НАЕК "Енергоатом" (покупцю), а покупець прийняв на себе зобов?язання прийняти і сплатити товар - код CPV 24310000-0 по ДК 021.2015 ? Основні неорганічні хімічні речовини (Гіпохлорит натрію), (далі ? товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (додаток № 1 до договору), що с невід?ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару ? не раніше 2021 року (п. 1.1 договору).

Місцем виконання цього договору, у тому числі (але не виключно) місцем постачання, виконання грошових зобов?язань, місцем нарахування та сплати штрафних санкцій, виконання будь-яких зобов?язань, пов?язаних з якістю та комплектністю, є місто Южноукраїнськ (п. 1.3 договору).

Постачання здійснюється з дати публікації договору в системі ProZorro по 15.12.2022 (партіями), на умовах FCA склад постачальника (в межах України), транспортом покупця, вантажоодержувач - Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом" або ВП "ЮУ АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" відповідно до Правил Інкотермс-2010. Відвантаження здійснюється партіями не менше одного разу на місяць та обсяг поставленої продукції не повинен бути менше 6,35т (5 м3) на місяць. В разі необхідності збільшення об?єму партії товару покупець направляє постачальнику на електронну пошту повідомлення про збільшення обсягу партії товару або надає план-графік постачання продукції. Постачальник за 5 днів до відвантаження товару надсилає покупцю повідомлення про готовність товару до відвантаження, на електронну пошту (п. 3.1 договору).

З товаром постачальник надає покупцю: видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД; електронну податкову накладну, складену належним чином та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у порядку та протягом строку, які визначені Податковим кодексом України; сертифікат якості (паспорт) предмету закупівлі, шо виданий виробником (оригінал або копія завірена постачальником).

В разі, якщо у сертифікаті якості (паспорті) виробника наведено не всі технічні показники, зазначені у розділі 1 ТСдоПЗ(т).23.0014.0025-2021(1), надати копії протоколів випробовувань, вимірювань показників продукції з технічними характеристиками наведеними у розділі 1 ТСдоПЗ(т).23.0014.0025-2021(1), які не вказані в сертифікаті якості (паспорті) виробника; паспорт безпечності продукції або карту даних небезпечного фактора (оригінал або копія завірена постачальником); висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи (оригінал або копія завірена постачальником) (п. 3.2 договору).

Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3 договору).

Загальна вартість товару є твердою та складає 1233224,66 грн. з ПДВ (п. 2.1 договору).

За даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації № 1 (додаток № 1 до договору) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 6.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується (п. 2.2 договору).

У разі порушення зобов?язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов?язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов?язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару (п. 4.1 договору).

Сторонами погоджено, що договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2023 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов?язань ? до повного їх виконання. Продовження строку дії договору можливе до його закінчення, шляхом укладання відповідної додаткової угоди. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну цього договору, та виконання діючих зобов?язань за договором (п.п. 13.1-13.2 договору).

До договору сторонами укладено специфікацію № 1 (додаток № 1), в якій погоджено поставку відповідачем позивачу гіпохлориту натрію марки А у кількості 85,05 т, вартістю 1233224,66 грн. з ПДВ.

ДП "НАЕК "Енергоатом" листом від 02.05.2022 № 07/5331 направлено ТОВ "Гідрохім" план-графік постачання гіпохлорита натрію у 2022 році, згідно якого відповідач мав поставити до 20.05.2022 ? 7 м3; до 20.06.2022 ? 7 м3; до 20.07.2022 ? 7 м3; до 20.08.2022 ? 8 м3; до 20.09.2022 ? 6 м3; до 20.10.2022 ? 7 м3; до 20.11.2022 ? 7 м3; до 09.12.2022 ? 8 м3; до 15.12.2022 ? 8 м3.

ТОВ "Гідрохім" листом від 03.05.2022 № 202 підтвердило отримання плану-графіку постачання гіпохлорита натрію у 2022 році, проте повідомило позивача про те, що, ураховуючи наявність форс-мажорної обставини ? військової агресії російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану та його продовження, товариство не має змоги виконати договірні зобов?язання по поставці гіпохлориту натрію.

Іншим листом від 09.05.2022 № 204 відповідач запропонував ДП "НАЕК "Енергоатом" укласти додаткову угоду про розірвання договору на постачання товару за взаємною згодою сторін.

Позивач у листі від 13.05.2022 № 07/6207 виклав позицію про те, що, оскільки договір укладений вже у період дії форс-мажорних обставин, ? підстави для застосування п. 4.1 договору ? відсутні.

У подальшому позивачем направлено ТОВ "Гідрохім" претензію від 01.08.2022 № 32/621 з вимогою про сплату пені за порушення строків поставки товару по договору. Направлення претензії відповідачу підтверджується описом вкладення до цінного листа з відповідним відбитком штемпеля поштового відділення, фіскальним чеком та накладною АТ "Укрпошта" від 02.08.2022 № 830.

Разом із тим, за твердженнями позивача, на спростованими відповідачем, зазначену претензію ТОВ "Гідрохім" залишено без реагування та виконання.

Викладені обставини зумовили звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Господарським законодавством передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов?язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов?язаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 ГК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов?язку не встановлений або визначений моментом пред?явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов?язок у семиденний строк від дня пред?явлення вимоги, якщо обов?язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

В даному випадку відповідно до плану-графіку відповідач мав поставити позивачу гіпохлорит натрію в наступні строки: до 20.05.2022 ? 7 м3; до 20.06.2022 ? 7 м3; до 20.07.2022 ? 7 м3; до 20.08.2022 ? 8 м3; до 20.09.2022 ? 6 м3; ТОВ "Гідрохім" не подано суду доказів виконання зазначених зобов?язань.

Суб?єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст. 193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов?язання, якщо не доведе, що належне виконання зобов?язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили. Не вважаються такими обставинами, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Ураховуючи викладене, суд визнає, що позивачем доведено порушення ТОВ "Гідрохім" обов?язку щодо своєчасної та у повному обсязі поставки замовленого позивачем товару.

Господарським законодавством передбачено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України). Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема, штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов?язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов?язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Сторонами у пункті 4.1 договору погоджено, що у разі порушення зобов?язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов?язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов?язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Ураховуючи викладене, а також те, що в даному випадку прострочення виконання договірних зобов?язань відповідачем склало більше 30-ти календарних днів, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з ТОВ "Гідрохім" пені та штрафу в порядку п. 4.1 договору.

Перевіривши надані позивачем розрахунки штрафу у сумі 31887,90 грн. (455541,53 грн. * 7 %) та пені у загальній сумі 41501,40 грн., нарахованої за загальний період прострочення постачання 21.05-03.10.2022, щодо кожного періоду прострочення по графіку окремо, 9-04.05.2020, у сумі 12650 грн. 27 коп., ? суд визнає їх арифметично вірними та обґрунтованими.

Щодо тверджень відповідача про наявність підстав для звільнення його від відповідальності за порушення договірних зобов?язань у порядку п.п. 8.1, 8.4 договору, а саме, у зв?язку з тим, що план-графік з датами постачання гіпохлориту натрію було надіслано відповідачу під час дії форс-мажорної обставини, яка вступила в силу після укладання договору (видання указу Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"), ? суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов?язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов?язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов??язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов?язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов?язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб?єкт господарювання за порушення господарського зобов?язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов?язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов?язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов?язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України:

відкриває свої представництва та філії в інших країнах, а також засновує разом із зарубіжними партнерськими організаціями як в Україні, так і за її межами змішані торгово-промислові палати, ділові ради та інші спільні організації;

засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб?єктів господарської діяльності та фізичних осіб;

засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб?єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла (замовників, забудовників);

веде недержавний реєстр українських підприємців за їх згодою, фінансовий стан яких свідчить про їх надійність як партнерів у підприємницькій діяльності в Україні та за її межами. Порядок ведення зазначеного реєстру визначається Торгово-промисловою палатою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб?єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб?єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об?єктивно унеможливлюють виконання зобов?язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов?язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов?язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (п. 5.11-5.13 постанови КГС ВС від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21).

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов?язань за даних умов здійснення господарської діяльності (п. 5.48 постанови КГС ВС від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21).

У постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, від 01.06.2021 у справі № 910/9258/20 викладено висновок щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого:

- статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати;

- форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов?язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов?язання;

- доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов?язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Подібна правова позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 09.11.2021 у справі № 913/20/21, від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21.

Сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб?єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати.

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов?язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних.

Звідси Верховний Суд у складі суддів об?єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу (п. 75-77 постанови Об?єднаної палати КГС ВС від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17; п. 5.19-5.21 постанови КГС ВС від 21.09.2022 у справі № 911/589/21; п. 47 постанови КГС ВС від 04.10.2022 у справі № 927/25/21).

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов?язання згідно зі статтями 617 ЦК України, 218 ГК України особа, яка порушила зобов?язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв?язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10.06.2015 року у справі № 904/6463/14; п. 44 постанови КГС ВС від 04.10.2022 у справі № 927/25/21).

Для звільнення себе від відповідальності внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставинами непереборної сили) відповідач зобов?язаний був надати не лише сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а й довести, що такі обставини об?єктивно унеможливлюють виконання зобов?язань, передбачених умовами договору (п. 52 постанови КГС ВС від 04.10.2022 у справі № 927/25/21).

Неналежне повідомлення сторони договору може позбавити права іншу сторону посилатися на форс-мажорні обставини.

Верховний Суд звертає увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов?язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з?ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.

Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов?язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).

Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі (п. 33, 46, 50, 52 постанови КГС ВС від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

В даному випадку умовами договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов?язань за цим договором унаслідок настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили, такі, як: повені, землетруси, пожежі, інші стихійні лиха, а також війни, воєнні ті), а також дій органів законодавчої, виконавчої влади і підлеглих їм органів, що вступили в силу після укладання даного договору (п. 8.1 договору).

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою, згідно з законодавством України, або іншою довідкою, процесуальним документом, виданим компетентним органом (п. 8.2 договору).

Сторона, шо зазнала дії форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов?язань за договором, письмово повідомляє іншу сторону про їх наявність, протягом 5 днів з початку їх дії з наступним наданням, протягом 10 днів, відповідного підтверджуючого документа. Про закінчення дії форс-мажорних обставин сторона, яка зазнана їх впливу, письмово в 5-денний строк повідомляє другу сторону. Якщо форс-мажорні обставини діють більше 3 місяців, сторони мають право розірвати договір, уклавши про це відповідну угоду (п. 8.3 договору).

Наявність форс-мажорних обставин звільняє сторони від відповідальності за невиконання/неналежне виконання зобов?язань за договором (п. 8.4 договору).

З урахуванням наведених вище правових висновків та положень договору, відповідач для звільнення від відповідальності за неналежне виконання умов договору в порядку п. 8.1, 8.4 договору був зобов?язаний письмово повідомити позивача про наявність таких обставин з наступним наданням, протягом 10 днів, відповідного підтверджуючого документа.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зазначених вище положень договору, зокрема, щодо надання відповідного підтверджуючого документа (сертифікату ТТП).

Інших положень, які передбачали б можливість звільнення сторін договору від відповідальності за неналежне виконання договірних зобов?язань, договір не містить.

Крім того, відповідачем не подано і доказів того, що наведені ним обставини об?єктивно унеможливили виконання зобов?язань, передбачених умовами договору.

З урахуванням викладеного, судом відхиляються доводи ТОВ "Гідрохім" про відсутність підстав для стягнення з товариства штрафних санкцій за знеалежне виконання договірних зобов?язань.

Суд також відхиляє доводи відповідача про неотримання ним позовної заяви від 20.10.2022 № 32/943, ? оскільки направлення позивачем на адресу ТОВ "Гідрохім" позову в даній справі підтверджується накладною та фіскальним чеком АТ "Укрпошта", а також описом вкладення до цінного листа з відбитком відповідного штемпеля поштового відділення, в якому зазначено про направлення відповідачу документу "позовна заява № 32/943 від 20.10.2022".

З урахуванням викладеного, суд визнає, що позовні вимоги ДП "НАЕК "Енергоатом" підлягають задоволенню.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі задоволення позову, на відповідача (ст. 129 ГПК України).

Отже, витрати ДП "НАЕК "Енергоатом" на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 07.10.2022 № АЕС/6123 на суму 2481 грн., яка відповідає розміру судового збору, визначеному Законом України "Про судовий збір" для оплати вимог майнового характеру, належить відшкодувати за рахунок ТОВ "Гідрохім".

Суд також вважає необхідним зазначити про те, що розгляд справи відбувається у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруча компанія "Енергоатом" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гідрохім", вул. Першотравнева, 61, оф. 15, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 44322406, на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 24584661, в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруча компанія "Енергоатом", промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001, ідентифікаційний код 20915546, грошові кошти у загальній сумі 73389 грн. 30 коп., і яких: 41501 грн. 40 коп. ? пеня; 31887 грн. 90 коп. ? штраф, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 2481 грн.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Ткаченко