ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.01.2023 м. Ужгород Справа № 907/788/22
Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,
Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Динамо Інвест адвоката Музики М.П. від 26.12.2022 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Динамо Інвест, м. Львів
до відповідача Приватного підприємства Карпати 2000, м. Мукачеве Закарпатської області
про стягнення 982 886,32 грн
секретар судового засідання: Піпар А.Ю.
учасники справи не викликались
Товариство з обмеженою відповідальністю Динамо Інвест звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до Приватного підприємства Карпати 2000 про стягнення 601 062,00 грн заборгованості за виконані роботи, посилаючись на неналежне виконання Відповідачем умов договору субпідряду № 03/11 від 12.11.2020 щодо оплати вартості виконаних робіт, на які позивачем нараховано 204 542,22,00 грн пені, 21 786,44 грн 3% річних та 155 495,66 грн інфляційних втрат.
У позовній заяві від 19.10.2022, відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, зазначено про те, що позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 гривень.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 19 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Як вбачається з матеріалів справи, у вказаному рішенні Господарського суду Закарпатської області від 19 грудня 2022 року вирішено питання про розподіл судових витрат лише в частині судового збору.

10 січня 2023 року від представника позивача на поштову адресу суду надійшла заява від 26 грудня 2022 року в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з Приватного підприємства Карпати 2000 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Ухвалою суду від 16 січня 2023 року розгляд заяви представника позивача від 26.12.2022 про ухвалення додаткового рішення призначено в судовому засіданні в судовому засіданні 25.01.2023 о 09:30 год. без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено учасникам справи строк до 23.01.2023 для подання письмових пояснень і заперечень щодо заяви у справі № 907/788/22.

Сторони у справі не скористалися правом подати письмові пояснення та/або заперечення щодо заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Представники сторін у судове засідання для ухвалення додаткового рішення не викликались.

Розглянувши матеріали заяви та додані до неї докази суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог означених у заяві з огляду на таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 124 ГПК України унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частина перша статті 123 ГПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст.126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Звертаючись з позовом до суду заявником зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат розмірі 40 000,00 грн, однак вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми прохальна частина позовної заяви не містить.

При цьому, до позову долучено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги № 02-10/22 від 01.10.20222, ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1166057 від 19.10.2022.

До заяви від 26.12.2022 про ухвалення додаткового рішення, у підтвердження понесених позивачем витрат, адвокатом долучено копії Акту приймання передачі наданих послуг № 1 від 26.12.2022, рахунку № 1 від 26.12.2022 та квитанції до прибуткового касового ордера № 26/12-Ю від 26.12.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 02-10/22 від 01.10.20222 (надалі Договір) правова допомога надається у судах України усіх інстанцій, зокрема у господарській справі за позовом Клієнта до Приватного підприємства «КАРПАТИ 2000», а Клієнт зобов`язується сплатити за виконану роботу визначений у даному Договорі гонорар та відшкодувати додаткові витрати пов`язані з виконанням доручення Клієнта.

Згідно з п. 4.1. Договору за надання правової (професійної правничої) допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок.

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3х днів з моменту отримання Клієнтом рахунку та у будь-який зручний для Сторін спосіб (п. 4.2. Договору).

За результатом надання правової (професійної правничої) допомоги Клієнту складається акт, що підписується кожною із сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом правової (професійної правничої) допомоги і її вартість. Акт надсилається (надається) Адвокатом Клієнту у будь-який зручний для Сторін спосіб (п. 4.3. Договору).

Відповідно до Акту приймання передачі наданих послуг № 1 від 26.12.2022 Адвокатом Музикою Максимом Петровичем та Клієнтом Товариством з обмеженою відповідальністю «Динамо Інвест» зафіксовано та підтверджено надання Адвокатом правової допомоги Клієнту, у правовідносинах з Приватним підприємством «Карпати 2000» з питань з питань стягнення заборгованості, яка виникла в межах договору субпідряду №03/11 від 12.11.2020 року.

В означеному Акті приймання-передачі наданих послуг від 26.12.2022 визначено, що надана правова допомога згідно Договору № 02-10/22 від 01 жовтня 2022 року включала в себе:

- усне та письмове консультування з питань можливого стягнення з боржника сум боргу, який виник в межах Договору субпідряду;

- аналіз Договору субпідряду в межах якого і виникла заборгованість Приватного підприємства "Карпати 2000" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Динамо Інвест";

- супровід та консультування на стадії досудового врегулювання;

- аналіз судової практики та вибір стратегії захисту Клієнта;

- збір та систематизація доказової бази у справі за позовом Клієнта до ПП "Карпати 2000";

- підготовка, написання та подання позовної заяви про стягнення боргу з ПП "Карпати 2000" на користь ТзОВ "Динамо Інвест".

Зазначений в Акту перелік судом розцінюється як детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України.

Також згідно з вказаним актом зазначено, що вартість наданої правової допомоги згідно Договору № 02-10/22 від 01 жовтня 2022 року складає 40 000,00 грн. Клієнтом послуги прийняті, до якості наданих послуг претензій немає. Розмір оплати за надані юридичні послуги складає: 40 000,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн суду надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 26/12-Ю від 26.12.2022.

Встановлено також, що від відповідача заперечень, клопотань про зменшення судових витрат тощо до суду не надходило.

Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Оцінюючи докази на підтвердження наданої позивачу адвокатом Музикою М.П. правової допомоги в розмірі 40 000,00 грн, суд, керуючись зазначеними вище принципами обґрунтованості судових витрат, їх пов`язаністю з даною справою та необхідністю для її розгляду, приходить до висновку, що такі види наданої позивачу правової допомоги, як «усне та письмове консультування з питань можливого стягнення з боржника сум боргу, який виник в межах Договору субпідряду», «аналіз Договору субпідряду в межах якого і виникла заборгованість Приватного підприємства "Карпати 2000" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Динамо Інвест"», «аналіз судової практики та вибір стратегії захисту Клієнта», збір та систематизація доказової бази у справі за позовом Клієнта до ПП "Карпати 2000"» не є достеменно пов`язаними з розглядом даної справи та фактично охоплюються та включається в надану адвокатом правничу допомогу щодо «підготовки, написання та подання позовної заяви про стягнення боргу з ПП "Карпати 2000" на користь ТзОВ "Динамо Інвест"».

Також, судом в контексті пов`язаності з розглядом даної справи та підтвердження належними і допустимими доказами критично оцінюється такий вид наданих адвокатом послуг, як «супровід та консультування на стадії досудового врегулювання», оскільки з матеріалів справи №907/788/22 вбачається, що відповідне досудове врегулювання спору полягало у складанні та надсиланні на адресу ПП "Карпати 2000" претензії №2-02/05-22, що мало місце 02.05.2022, тоді як відносини Клієнта з Адвокатом щодо надання правової допомоги виникли пізніше 01.10.20222, що підтверджено договором про надання правової (професійної правничої) допомоги № 02-10/22.

Крім того, суд бере до уваги також і ту обставину, що позовна заява в даній справі не містить великої кількості додатків, що б підтверджувало необхідність значних затрат часу адвокатом по збиранню доказів у справі, як і відсутні в ній посилання на судову практику з вирішення аналогічних спорів, аналіз якої адвокатом позивача включено до акту приймання передачі наданих послуг № 1 від 26.12.2022 та яка по суті є сформованою та незмінною для даної категорії спорів.

Зважаючи на наведене, суд вважає обґрунтованим, співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданої адвокатом правничої допомоги саме за розгляд даної справи в господарському суді 20 000,00 грн судових витрат на правничу допомогу відповідно до акту приймання передачі наданих послуг № 1 від 26.12.2022, а відтак, означена сума судових витрат підлягає розподілу між сторонами.

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, за наслідками розгляду спору в справі 907/788/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Динамо Інвест задоволено частково, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000,00 грн покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з Приватного підприємства Карпати 2000 (89600, м. Мукачеве (П) Закарпатської області, вул. Крилова, 15А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Динамо Інвест (79026, м. Львів, вул. Янева, 10, ) 16 900,48 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот гривень 48 копійок) витрат на правничу допомогу.

2. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 01 лютого 2023 року.

Суддя Лучко Р.М.