Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1092/22
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Гарасимко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Укрпошта",

вул.Хрещатик, 22, м.Київ, 01001,

в особі Івано-Франківської дирекції АТ "Укрпошта",

вул. Незалежності, 6, м. Івано-Франківськ, 76018;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Винничука Михайла Михайловича,

АДРЕСА_1 ;

про стягнення 39 598,72 грн,

за участю:

від позивача: Пинчук Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укрпошта" в особі Івано-Франківської дирекції АТ "Укрпошта" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Винничука Михайла Михайловича про стягнення 39 598,72 грн, з яких: 31 858,13 грн - орендна плата, 7 740,59 грн - пеня за невиконання грошового зобов"язання за договором оренди нерухомості №21/769 від 17.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Обґрунтовує їх укладенням між сторонами договору оренди нерухомості №21/769 від 17.09.2019 та несплатою відповідачем орендної плати за період грудень 2021 - серпень 2022 в розмірі 31 858,13 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Крім того, за невиконання грошового зобов"язання просить суд покласти на відповідача додаткові юридичні обов"язки, обумовлені пунктом 8.2. договору у вигляді пені в сумі 7 740,59 грн. Позовні вимоги обґрунтовані приписами статей 526, 610, 611, 629 Цивільного кодексу України, статей 232, 258 Господарського кодексу України.

Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений ухвалою суду від 30.12.2022, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 09.01.2023. Своїми правами, наданими статтями 165, 251 Господарського процесуального кодексу України не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не подав, як і не подав суду жодних заяв, клопотань про відкладення розгляду справи чи пояснень про неможливість з"явитись в судове засідання тощо. Так, приписи частини 2 статті 42, частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, добросовісно користуватися процесуальними правами та не зловживати ними. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що кожен зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В цьому випадку, за переконанням суду, можливість участі відповідача у судовому засіданні залежала виключно від його волевиявлення тобто мала суб`єктивний характер. Судом, з дотриманням порядку визначеного процесуальним законодавством, належним чином повідомлено відповідача про дату час та місце розгляду справи, чим відповідно створено усі умови для реалізації його процесуальних прав, що свідчить про забезпечення його права на справедливий судовий розгляд в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Беручи до уваги: - приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку; - те, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, позаяк є малозначною та для якої пріоритетним є швидке вирішення спору згідно з частиною 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України; - норми частин 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника; - те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а його явка не визнавалась судом обов"язковою; - те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті - спір вирішується у відсутності відповідача за матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи вказують на те, що між Акціонерним товариством "Укрпошта" в особі Івано-Франківської дирекції АТ "Укрпошта" (орендодавець/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Винничуком Михайлом Михайловичем (орендар/відповідач) укладено договір оренди нерухомості №21/769 від 17.09.2019. За цим договором, орендодавець передає орендарю у строкове платне користування, з метою розміщення об"єкту по ремонту обладнання зв"язку, нежитлові приміщення №6,7, загальною площею 47,9м.кв., за адресою: вул.Грушевського 5, смт Заболотів, Снятинський район, Івано-Франківська область (пункти 1.1., 1.1.1.договору).

Передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням акту приймання-передачі майна. Ризик випадкового знищення або пошкодження майна переходить до орендаря з дати підписання такого акту (пункт 2.1.договору).

Пунктами 3.1.1., 3.1.2., 3.2. договору обумовлено, що орендна плата за користування майном з 17.09.2019 по 17.10.2019 становить 1 грн з ПДВ за 47,9м.кв. Починаючи з жовтня 2019 року орендна плата становить 2 566,67грн без ПДВ у місяць за оренду площ 47,9м.кв. Додатково до орендної плати нараховується ПДВ за ставкою 20%. Починаючи з 17 вересня 2020 року кожного року оренди, ставки плати за користування майном автоматично збільшуються на 10% від ставок, що діяли за попередній рік. При цьому така зміна відбувається без укладення будь-яких змін та доповнень до договору.

Сплата орендної плати за перший та останній місяць оренди здійснюється орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання акту приймання-передачі майна в оренду (3.4. договору).

Згідно з пунктом 3.5. договору орендодавець, щомісячно не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, надає орендарю рахунок-акт, який є одночасно актом наданих послуг і підтверджує обсяг та вартість послуг оренди за звітний місяць.

Орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендаря до 15 числа розрахункового місяця (пункт 3.6. договору).

Цей договір набрав чинності після підписання його сторонами та діяв до 17 серпня 2022 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов"язань (пункт 11.1. договору).

Пунктом 2.3. договору регламентовано, що орендар зобов"язаний повернути орендодавцю майн не пізніше останнього дня строку дії договору. При цьому сторони підписують акт приймання передачі майна.

Виконуючи умови договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення №6,7, загальною площею 47,9м.кв., за адресою: вул.Грушевського 5, смт Заболотів, Снятинський район, Івано-Франківська область, що засвідчено сторонами у підписаному орендодавцем та орендарем акті приймання-передачі майна від 17.09.2019.

Матеріали справи містять рахунки - фактури від 31.01.2022, від 28.02.2022, від 31.03.2022, від 30.04.2022, від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.07.2022, від 31.08.2022 на загальну суму 31 858,13грн, однак доказів їх вручення/направлення відповідачу позивачем суду не подано.

Підписаним сторонами актом приймання-передачі нерухомого майна від 17.08.2022 підтверджено повернення відповідачем позивачу з оренди нежитлових приміщень №6,7, загальною площею 47,9м.кв., за адресою: вул.Грушевського 5, смт Заболотів, Снятинський район, Івано-Франківська область.

Проте доказів сплати орендної плати за період грудень 2021 - серпень 2022 в розмірі 31 858,13 грн відповідачем суду не подано. Докази реагування відповідачем на вимогу позивача №13/50 від 26.10.2022 про сплату 31 858,13 грн (отримано відповідачем 29.11.2022) в матеріалах справи відсутні.

Предметом судового розгляду є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення 39 598,72 грн, з яких: 31 858,13 грн - орендна плата, 7 740,59 грн - пеня за невиконання грошового зобов"язання за договором оренди нерухомості №21/769 від 17.09.2019.

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Згідно з приписами статей 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Договір оренди нерухомості №21/769 від 17.09.2019 укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

До правовідносин оренди (найму) застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Частинами 1, 3, 6 статті 283 Господарського кодексу України обумовлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об"єктом оренди можуть бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Згідно з частинами 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (стаття 286 Господарського кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України, стаття 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Нормою частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статей 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки користування відповідачем об"єктом оренди за договором №21/769 від 17.09.2019 позивачем доведено та документально підтверджено перед судом, зокрема актом приймання-передачі нерухомого майна в оренду від 17.09.2019, актом приймання-передачі нерухомого майна з оренди від 17.08.2022, а несплату в повному обсязі орендної плати - відповідачем не спростовано, то позовна вимога в частині стягнення орендної плати за період грудень 2021 - серпень 2022 в розмірі 31 858,13 грн підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, відсутність в матеріалах справи доказів надання позивачем відповідачу рахунків - фактур від 31.01.2022, від 28.02.2022, від 31.03.2022, від 30.04.2022, від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.07.2022, від 31.08.2022 не може бути підставою для висновку про відсутність у відповідача обов"язку зі сплати орендної плати.

Так, за своєю правовою природою послуга з оренди, що надається за договором є безперервною і відповідно зобов"язання зі сплати орендної плати виникає у орендаря з дати приймання майна в оренду та зберігається до дати припинення дії договору та повернення майна з оренди власнику, що підтверджується відповідними первинними документами - актами приймання - передачі. В свою чергу, рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції. За своєю правовою природою рахунок на оплату є документом, який носить інформаційний характер, позаяк містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти. Ненадання рахунку - фактури не є відкладальною умовою та не є простроченням кредитора у розумінні приписів статей 212, 614 Цивільного кодексу України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку сплатити орендну плату. Така правова позиція дотримана у постановах Верховного Суду від 15.02.2022 у справі №910/4532/21 від 07.09.2022 у справі №914/1185/20. В цьому спірному випадку, умовами договору сторонами погоджено, як вартість, так і строк сплати орендної плати і така сплата не пов"язана з пред"явленням рахунку-фактури (пункти 3.4.,3.6. договору).

Приписами пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Приписом частини 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Проте законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду.

Пунктом 8.2. договору сторони погодили, що у разі порушення строків виконання грошових зобов"язань орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов"язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Об"єднана Палата Верховного Суду у постанові від 20.08.2021 у справі №910/13575/20, звертає увагу на те, що господарські суди у кожному конкретному випадку повинні належним чином проаналізувати умови договору щодо нарахування штрафних санкцій та відповідно встановити чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати тощо), або інший строк, відмінний від визначеного частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, який є меншим або більшим шести місяців. Така ж правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №903/261/21.

Позивачем за порушення виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати нараховано відповідачу пеню за період з 31.12.2021 до 20.12.2022 в розмірі 7 740,59 грн (розрахунок а.с.12-13).

Судом здійснено перевірку правильності проведеного позивачем розрахунку та встановлено, що при нарахуванні пені позивачем не враховано: - умови договору, якими обумовлено порядок розрахунків між сторонами - орендна плата сплачується до 15 числа розрахункового місяця (пункт 3.6.), а за перший та останній місяць оренди - не пізніше 10 робочих днів після підписання акту приймання-передачі (пункт 3.4.); - правову позицію Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/6870/21, від 27.09.2022 у справі № 918/1195/21, згідно з якою прийменник "до" в українській мові виражає кінцеву календарну дату "включно" та за сферою застосування закріплений за офіційним діловим стилем, тоді як прийменник "по" - за розмовним; - приписи статей 253 - 254 Цивільного кодексу України, якими регламентовано початок перебігу строку і його закінчення; - правила частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, які не надають право сторонам змінювати початок періоду нарахування пені - з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; - пункт 8.2. договору в якому відсутня умова щодо встановлення іншого строку, відмінного від передбаченого частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, який є більшим шести місяців, як і не містять вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначення "до дати фактичного виконання" тощо. Усунувши вище вказані порушення судом встановлено, що правомірним є стягнення з відповідача пені в сумі 5 889,74 грн. В частині стягнення пені в сумі 1 850,85 грн слід відмовити.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покласти на сторін пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 1291 Конституції України, статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Івано-Франківської дирекції АТ "Укрпошта" до відповідача Фізичної особи-підприємця Винничука Михайла Михайловича про стягнення 39 598,72 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Винничука Михайла Михайловича, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Івано-Франківської дирекції АТ "Укрпошта", вул. Незалежності, 6, м. Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 22178632) 31 858,13 грн - орендної плати, 5 889,74 грн - пені, 2 364,88 грн - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені в сумі 1 850,85 грн - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 06.02.2023

Суддя С.Кобецька