РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/781/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянув у відкритому судовому засіданні справу, розгляд якої здійснено у порядку загального позовного провадження

за позовом: Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури

вул. Князя Чорного 9, м. Чернігів, 14000

e-mail:

в інтересах держави в особі:

Фонду комунального майна Чернігівської міської ради

вул. Мстиславська, 8, м. Чернігів, 14000

e-mail:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламно-інформаційне аналітичне агентство"

вул. Стаханівців, 9, кв.98, м. Чернігів, 14000

про стягнення 191487,35 грн заборгованості, розірвання договору оренди та зобов`язання повернути майно

За участь представників учасників справи:

від прокуратури: Юзвак Л.Б.

від позивача: Неговська О.М.

від відповідача: не прибув.

Заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Чернігівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламно-інформаційне аналітичне агентство" про:

- стягнення 191487,35 грн заборгованості з орендної плати комунального майна;

- розірвання договору оренди № 527 від 27.04.2010, укладеного між Фондом комунального майна Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рекламно-інформаційне аналітичне агенство" щодо оренди нерухомого майна, яке належить територіальній громаді міста Чернігова;

- зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламно-інформаційне аналітичне агенство" повернути нежитлове приміщення, що знаходиться на першому поверсі одноповерхової прибудови до триповерхового нежитлового будинку по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові, загальною площею 199,4 кв.м., шляхом підписання акту прийому-передачі про повернення майна.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.10.2022.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, копії вказаної ухвали суду направлені сторонам на електронні адреси сторін, вказані у позовній заяві.

25.10.2022 суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання на 29.11.2022, про що повідомив прокурора під розписку, а позивача та відповідача ухвалою від 25.10.2022.

29.11.2022 суд постановив протокольно ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення судового засідання з розгляду справи по суті на 27.12.2022, про що повідомив прокурора та позивача під розписку, а відповідача ухвалою від 29.11.2022.

27.12.2022 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 25.01.2023, про що повідомив прокурора та позивача під розписку, а відповідача ухвалою від 27.12.2022.

Згідно з довідкою суду від 27.12.2022, у зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, ухвала суду від 27.12.2022 відповідачу на поштову адресу не направлялась.

Ухвали суду від 25.10.2022, 29.11.2022 направлені на адресу відповідача, повернуті відділенням звязку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено, зокрема, у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату судових засідань, а саме: 29.11.2022, 27.12.2022, днем вручення йому ухвал від 25.10.2022 та 29.11.2022 є 03.11.2022 та 08.12.2022 відповідно.

Водночас суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Госпродарського процесуального кодексу України неявка у судові засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

25.01.2023 суд на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Заявлений позов обґрунтований прокурором порушенням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить територіальній громаді міста Чернігова № 527 від 27.04.2010 в частині своєчасної та повної оплати орендної плати, у зв?язку з чим утворилась заборгованість з 01.01.2021 по 01.09.2022 в сумі 191 487,35 грн. Несплата відповідачем орендної плати упродовж шести місяців поспіль вказує на неналежне виконання останнім умов договору оренди, що є підставою для його розірвання та повернення майна.

Позивач письмових пояснень щодо суті спору не надав, представник позивача у судовому засіданні підтримав позовну вимоги прокурора та просить їх задовольнити.

Відзиву на позов від відповідача у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідачем не подано відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

27.04.2010 між Фондом комунального майна Чернігівської міської ради (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне аналітичне агентство» (далі - Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить територіальній громаді міста Чернігова № 527 (далі - Договір) (а.с. 29-33).

У подальшому до договору вносились зміни договорами про внесення змін № 1 від 29.04.2015, № 2 від 16.07.2015, № 3 від 30.03.2017, № 4 від 23.09.2019, № 5 від 31.01.2020, №6 від 29.12.2021.

Відповідно до п. 1.1 Договору, в редакції Договору про внесення змін №1 від 29.04.2015, Орендодавець передає, а Орендарь приймає в строкове платне користування індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення, що знаходиться на першому поверсі одноповерхової прибудови (з літ. « 1-17» по літ. « 1-27», літ. « 1-22а», літ. « 1-29», з літ. « 1-66» по літ. « 1-68», літ. « 5-1») до триповерхового нежитлового будинку, згідно з інвентаризаційною справою №4165 (надалі - майно), що належить територіаліній громаді м.Чернігова. Майно знаходиться за адресою: м. Чернігів, проспекту Миру, 20; Загальна площа 196,0 кв.м.

Вартість майна загальною площею 196,0 кв.м, згідно з висновком про вартість майна станом на 23.01.2020 становить 983 834,25 грн (абзац четвертий пункту 1.1 Договору, в редакції Договору про внесення змін №5 від 31.01.2020).

Згідно з п.1.2. Договору, в редакції Договору про внесення змін №1 від 29.04.2015, майно передається в оренду з метою розміщення в ньому кухні кафе, кафетерію, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи (167,0 кв.м) та офісу (29,0 кв.м).

Відповідно до п.2.1., 2.2. Договору, в редакції Договору про внесення змін №1 від 29.04.2015, вступ Орендаря у строкове користування майном настає у термін, указаний в Договорі, але не раніше державної реєстрації Договору та акта приймання-передавання майна.

Передача майна не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається територіальна громада міста Чернігова, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що орендна плата є платежем, який Орендар вносить Орендодавцю незалежно від наслідків господарської діяльності і становить за результатами конкурсу (протокол № 85 засідання конкурсної комісії від 10.03.2010) без ПДВ за базовий місяць розрахунку - січень 2010 року і становить 3147,73 грн.

Згідно з Договором про внесення змін № 6 від 29.12.2021 до договору, п. 3.1 Договору викладено в наступній редакції: «орендна плата є платежем, який Орендар вносить Орендодавцю незалежно від наслідків господарської діяльності і визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Чернігова, затвердженої рішенням міської ради від 25.11.2021 №13VIII-11, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - жовтень 2021 року 26 726,57 грн.

Орендна плата за перший (грудень 2021 року) місяць після перегляду розміру орендної плати визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за листопад, грудень 2021 року.

Орендодавець та Орендар домовились нарахування орендної плати здійснити з 02.12.2021.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, що друкується Мінстатом України (п.3.3. Договору, в редакції Договору про внесення змін №1 від 29.04.2015).

Відповідно до п. 3.4. Договору, в редакції Договору про внесення змін №1 від 29.04.2015, установлену в п. 3.1. орендну плату Орендар зобов`язаний перераховувати на рахунок Орендодавця щомісяця, не пізніше останнього числа поточного місяця.

Орендар зобов`язаний своєчасно й у повному обсязі сплачувати Орендодавцю орендну плату (п. 5.2. Договору).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язання згідно з цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п. 9.1 Договору).

Згідно із п. 10.1 Договору, в редакції Договору про внесення змін №5 від 31.01.2020, цей договір діє з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації іншого речового права - право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до 30.04.2025 включно.

Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Денисенко О.В. та зареєстрований в реєстрі за №381.

27.04.2010 між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі майна, що надається в оренду, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі одноповерхової прибудови до триповерхового нежитлового будинку, площею 199,4 кв.м за адресою: місто Чернігів, проспект Миру, 20 (а.с. 34).

Як зазначає прокурор у позовній заяві, у порушення взятих на себе зобов`язань відповідач своєчасно та в повному обсязі орендну плату не сплачував, останній платіж, яким частково погашено заборгованість за орендну плату за листопад - грудень 2021 року здійснено відповідачем 22.02.2022, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з орендної плати з 01.01.2022 по 01.09.2022 в сумі 191487,35 грн, а саме: за грудень 2021 року - 29 223,90 грн, за січень 2022 року - 32 725,66 грн, за лютий 2022 року - 33 368,02 грн, за липень 2022 року - 57 517,24 грн, за серпень 2022 року - 38 652,52 грн.

09.08.2022 позивачем направлено відповідачу претензію від 08.08.2022 №7-4/223 з вимогою сплатити заборгованість та пропозицією розірвати договір оренди у зв?язку з відмовою від нього. До претензії додано розрахунок заборгованості орендної плати та пені (а.с.51-53).

Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість з орендної плати не сплатив, договір розірвано не було.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Аналогічні визначення містить норма ст. 759 Цивільного кодексу України, яка зокрема зазначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 760 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Разом з тим, орендоване майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється дія спеціального закону, а саме Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до приписів ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об`єктами оренди за цим Законом є, зокрема майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, державних і комунальних установ та організацій, Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, правоохоронних та фіскальних органів, Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій, - без права викупу та передачі в суборенду орендарем.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Орендна плата визначається за результатами аукціону.

У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна.

У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України.

Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

За приписами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо заявленої до стягнення суми основної заборгованості.

За умовами п. 3.4. Договору, в редакції Договору про внесення змін №1 від 29.04.2015, установлену в п. 3.1. орендну плату Орендар зобов`язаний перераховувати на рахунок Орендодавця щомісяця, не пізніше останнього числа поточного місяця.

Проте відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконав, за оренду комунального майна в повному обсязі не розрахувався.

Прострочення виконання зобов`язань по сплаті орендної плати за грудень 2021 року починається з 01.01.2022, за січень 2022 року - з 01.02.2022, за лютий 2022 року - з 01.03.2022, за липень 2022 року - з 01.08.2022, за серпень 2022 року - з 01.09.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.01.2022 по 01.09.2022 становить 191 487,35 грн, з яких: орендна плата за грудень 2021 року - 29 223,90 грн, орендна плата за січень 2022 року - 32 725,66 грн, орендна плата за лютий 2022 року - 33 368,02 грн, орендна плата за липень 2022 року - 57 517,24 грн, орендна плата за серпень 2022 року - 38 652,52 грн.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив позивачу плату за оренду комунального майна у повному обсязі та у встановлений у Договорі строк, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достовірними, вірогідними доказами та не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Щодо розірвання договору та зобов`язання повернути нежитлове приміщення.

Частиною 1 статті 17 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Згідно із п. 10.1 Договору, в редакції Договору про внесення змін №5 від 31.01.2020, цей договір діє з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації іншого речового права - право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до 30.04.2025 включно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з п. 8.3. Договору, в редакції Договору про внесення змін №1 від 29.04.2015, Орендодавець має право відмовитися від цього Договору і вимагати повернення майна Орендодавцю, якщо Орендар не вносить плату за користування майном протягом трьох місяців підряд. У разі відмови Орендодавця від Договору, він є розірваним з моменту одержання Орендарем повідомлення Орендодавця про відмову від Договору.

У п.10.4. Договору, в редакції Договору про внесення змін №1 від 29.04.2015, встановлено, що цей Договір може бути розірвано за згодою сторін або на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавстовм України. У разі дострокового припиненя Договору сторона, яка виступає ініціатором розриву, зобов?язана завчасно попередити про це в письмовій формі.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Враховуючи встановлену законом імперативну заборону на односторонню відмову від договору оренди комунального/державного майна, умови, викладені у п. 8.3. Договору щодо підстав дострокового припинення його дії (зокрема, порушення строків внесення орендної плати більше ніж на три місяці), слід розуміти як передбачений договором випадок, за наявності якого у сторони виникає право на розірвання договору на її вимогу за рішенням суду, що кореспондується з нормами ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, останній не сплачував орендної плати з лютого 2022 року до моменту подання позову до суду. В цьому контексті суд звертає увагу на положення частини 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Таким чином, договір оренди нерухомого майна з підстав, встановлених у договорі (порушення строків внесення орендної плати більше ніж на три місяці) або Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань) може бути розірваний за рішенням суду (відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Що стосується істотності порушення умов договору, то в цій частині суд нагадує мету укладення договору найму нерухомого майна. Наймодавець, вступаючи в договірні відносини, розраховує, зокрема, на належне і своєчасне виконання умов договору оренди, в тому числі в частині внесення орендної плати. Суттєве порушення фінансової дисципліни наймачем очевидно є істотним порушенням та підставою для розірвання такого договору в судовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані який було обумовлено договором.

Пунктом 5.10. Договору, в редакції Договору про внесення змін №1 від 29.04.2015, встановлено, що у разі припинення або розірвання Договору Орендар повинен негайно повернути Орендодавцеві одержане від нього майно у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з усіма зробленими в ньому поліпшенням та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (часткової або повної) орендованого майна з вини Орендаря.

Згідно із положеннями п.10.10., п.10.11 Договору, в редакції Договору про внесення змін №1 від 29.04.2015, у разі прпинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов?язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на Орендаря.

Враховуючи, що позивач обґрунтовано вжив всіх необхідних заходів для повідомлення відповідача про розірвання договору, зважаючи на невиконання відповідачем умов Договору, що не спростовано відповідачем, та відсутність зацікавленості позивача в продовженні правовідносин з відповідачем, суд доходить висновку про задоволення заявлених позовних вимог у частині розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить територіальній громаді міста Чернігова № 527 від 27.04.2010, укладеного між Фондом комунального майна Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне аналітичне агентство».

Крім того, позивач просив суд повернути об`єкт оренди шляхом підписання акту прийому-передачі про повернення майна.

Враховуючи, що у випадку розірвання договору у судовому порядку, договір є розірваним з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України), суд дійшов висновку зобов`язати відповідача повернути Фонду комунального майна Чернігівської міської ради нежитлове приміщення, що знаходиться на першому поверсі одноповерхової прибудови до триповерхового нежитлового будинку по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові, загальною площею 199,4 кв.м, шляхом підписання акту прийому-передачі про повернення майна.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами та не спростовані відповідачем.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, судовий збір у розмірі 5353,32 грн відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламно-інформаційне аналітичне агентство" (, вул. Стаханівців, 9, кв.98, м. Чернігів, 14000) на користь Фонду комунального майна Чернігівської міської ради (, вул. Мстиславська, 8, м. Чернігів, 14000, р/р UA3031717 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, номер свідоцтва 200009521) заборгованість з орендної плати у розмірі 191 487,35 грн.

3. Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить територіальній громаді міста Чернігова № 527 від 27.04.2010, укладений між Фондом комунального майна Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне аналітичне агентство».

4. Товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне аналітичне агенство» (, вул. Стаханівців, 9, кв.98, м. Чернігів, 14000) повернути Фонду комунального майна Чернігівської міської ради (, вул. Мстиславська, 8, м. Чернігів, 14000) нежитлове приміщення, що знаходиться на першому поверсі одноповерхової прибудови до триповерхового нежитлового будинку по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові, загальною площею 199,4 кв.м, шляхом підписання акту прийому-передачі про повернення майна.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламно-інформаційне аналітичне агентство" (, вул. Стаханівців, 9, кв.98, м. Чернігів, 14000) на користь Чернігівської обласної прокуратури (отримувач - Чернігівська обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 0290114, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0006008) 5353,32 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 02.02.2023.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор