ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.02.2023 Справа № 914/2644/22

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Зубкович, розглянувши матеріали заяви Фізичної особи - підприємця Латика Романа Мироновича про відшкодування судових витрат

у справі № 914/2644/22

за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Латика Романа Мироновича, Львівська область, м. Стрий,

предмет позову: стягнення 116 603,37 грн,

підстава позову: несанкціоноване підключення газових приладів,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

встановив:

у провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до Фізичної особи - підприємця Латика Романа Мироновича про стягнення 116 603,37 грн, за результатами розгляду якої та, зокрема, за результатами заявленого позивачем клопотання про залишення позову без розгляду 17.01.2023 постановлено ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви.

У судовому засіданні 17.01.2023 були присутніми представники обох сторін, представником відповідача зроблено усну заяву про подання ним доказів понесення судових витрат після постановлення судового рішення у справі.

20.01.2023 до суду надійшла заява відповідача про відшкодування судових витрат у розмірі 8 500,00 грн, розгляд якої призначено в судове засідання 01.02.2023.

Відповідачем подано договір № 44 про надання правової допомоги від 01.12.2022, відповідно до якого адвокат взяв на себе обов`язки здійснювати представництво інтересів у справі № 914/2644/22 Господарським судом Львівської області, гонорар визначено у розмірі 8 500,00 грн; детальний опис робіт (наданих послуг), підписаний адвокатом 17.01.2023 з переліком наданих послуг: ознайомлення з матеріалами справи 3 000,00 грн, участь у судових засіданнях незалежно від їх кількості 5 000,00 грн, витрати, необхідні для надання правничої допомоги (витрати на паливо автомобіля для участі у судових засіданнях) 0,5 тис грн; квитанцію до прибуткового касового ордера № 88 від 17.01.2023 на суму 8 500,00 грн.

У судове засідання 01.02.2023 представники сторін не з`явилися. Від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу та клопотання про відкладення розгляду заяви через неможливість забезпечення явки представника в судове засідання.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу в цьому судовому засіданні без участі представників сторін і не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

Розглянувши заяву відповідача про відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України в разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 02.02.2022 у справі № 917/3/21 вказав, що системний аналіз норм процесуального законодавства, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною. Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17.

З викладеного вбачається, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому з залишенням позову без розгляду.

Отже, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Разом з тим, Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідно до положень частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, останньому необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо. Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21.

Суд також звертає увагу на позицію Верховного Суду у справі № 914/2234/19 про те, що відповідно до приписів частини п`ятої статті 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. У разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже, відповідач повинен обґрунтувати наявність та пов`язаність відповідних витрат.

Верховний суд передав справу на новий розгляд, оскільки дійшов висновку, що «місцевий господарський суд взагалі не досліджував обставин в частині того чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов, чи протидіяв позивач правильному та швидкому вирішенню спору та чи мав протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо, лише обмежившись посиланням на те, що необґрунтованою дією позивача є саме звернення Спілки до суду касаційної інстанції із заявою про відмову від позову».

Суд звертає увагу, що можливість подання позивачем заяви про залишення без розгляду його позовної заяви до суду передбачена положеннями Господарського процесуального кодексу України (пункт 5 частини першої статті 226 цього Кодексу) та є законним процесуальним правом позивача, яке сторона може реалізувати на конкретній стадії судового процесу. Як зазначено в ухвалі про залишення позову без розгляду, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулося із заявою про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті.

За таких обставин суд зазначає про недоведеність відповідачам і про відсутність доказів необґрунтованості дій позивача чи свідчень зловживання ним своїми процесуальними правами при поданні заяви про залишення позову без розгляду, що, відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду, є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Латика Романа Мироновича про ухвалення додаткового рішення у цій справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що за результати розгляду заяви суд постановляє або додаткове рішення, або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення. Враховуючи встановлені вище обставини відсутності у відповідача права вимагати відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, суд доходить висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення за заявою відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 126, 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У прийнятті додаткового рішення за заявою Фізичної особи - підприємця Латика Романа Мироновича про відшкодування судових витрат у справі № 914/2644/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06.02.2023.

Суддя Матвіїв Р.І.