номер провадження справи 4/111/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2023 Справа № 908/1653/22

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Першого заступники керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя, (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 118а) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2; адреса для листування: 01021, м. Київ, вул. М.Грушевського, буд. 9Б, прим. Д7-1Б)

про стягнення 450927,09 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

при секретарі судового засідання Тройно Т.В.

За участю представників сторін:

від прокуратури Лєскіна І.Є, на підставі службового посвідчення № 058614 від 14.12.2020;

від позивача Лісняк Є.О., на підставі довіреності № 02/03-20/00107 від 13.01.2022;

від відповідача Казначеєва Г.Л, на підставі довіреності б/н від 27.09.2022 (адвокат);

05.09.2022 до господарського суду Запорізької області звернувся Перший заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя з позовною заявою вих. № 57-1385-22 від 02.09.2022 (вх. № 1816/08-07/22 від 05.09.2022) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», м. Київ про стягнення на користь Запорізької міської ради до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 450927,09 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2022 справу № 908/1653/22 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1653/22 за правилами загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/111/22, підготовче засідання призначено на 05.10.2022.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.10.2022 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/1653/22 до 07.12.2022, підготовче засідання відкладено на 02.11.2022.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі строк дії режиму воєнного стану продовжений до 19.02.2023.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.10.2022 судом повідомлено сторін, що у зв`язку з погіршенням безпекової ситуації в місті Запоріжжі, постійними ракетними обстрілами обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, підготовче судове засідання у справі № 908/1653/22, призначене на 02.11.2022, не відбудеться, підготовче засідання у справі перенесено на іншу дату, про яку сторони будуть повідомлені додатково відповідною ухвалою суду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.11.2022 у справі № 908/1653/22 призначено підготовче засідання на 23.11.2022. Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» щодо розгляду справи № 908/1653/22 в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.11.2022 підготовче провадження у справі № 908/1653/22 закрито, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 20.12.2022.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у зв`язку із технічними несправностями системи відеоконференцзв`язку, наявністю проблем із відеозображенням,судове засідання у справі № 908/1653/22 відкладалося на 19.01.2023.

Судове засідання 19.01.2023 відкрито в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку.

До системи відеоконференцзв`язку 19.01.2023 приєднався представник відповідача, представники прокуратури та позивача приймали участь в судовому засіданні безпосередньо в приміщення господарського суду Запорізької області.

В судовому засіданні 19.01.2023 справу розглянуто, на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.

Заявлені прокурором вимоги викладені в позовній заяві та обґрунтовані посиланням на ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст., ст. 377, 1212, 1214 ЦК України, ст., ст. 120, 125, 152, 206 Земельного кодексу України. Мотивуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:041:0053, площею 3,4375 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, є Запорізька міська рада, тобто земельна ділянка перебуває у комунальній власності, інші речові права на цю земельну ділянку, в тому числі право оренди, не зареєстровані. Вказана земельна ділянка на підставі договору оренди від 28.09.2006 № 76 (зареєстровано договір 03.10.2006), укладеного Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМСТОР-ІНВЕСТ», була надана останньому в оренду строком на 10 років (до 03.10.2016) для розташування громадсько-торговельного комплексу. Земельна ділянка передавалася на підстав акту прийому-передачі від 03.10.2006. Як зазначає прокурор, ТОВ «АМСТОР-ІНВЕСТ» передавалася в оренду земельна ділянка з кадастровим номером :03:041:0053, проте без зазначення у договорі її поштової адреси, а місцезнаходження земельної ділянки було визначено згідно із схемою її розрішення на перехрещенні вул. Нагнибіди та вул. Новокузнецької. Розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації № 2917р від 08.11.2006 громадсько-торговельному центру «Амстор» присвоєно поштову адресу: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41. Згідно Свідоцтв про право власності на нерухоме майно серія САВ № 31815 від 20.03.2007 і серія САЕ № 268184 від 09.12.2011, виданих виконавчим комітетом Запорізької міської ради, у власності ТОВ «АМСТОР-ІНВЕСТ» перебували громадсько-торговельний центр, літ. А-1,2 та трансформаторна підстанція, літ. Б, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41. Станом на час звернення прокурора до суду з даним позовом відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником громадсько-торговельного центру, літ. А-1,2 та трансформаторної підстанції, літ. Б, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, є Товариство з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ». Водночас інформація щодо оформлення права користування земельною ділянкою відсутня. Відповідно до інформації, наданої виконавчим комітетом Запорізької міської ради, у лютому 2021 року ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» звернулося до Запорізької міської ради з листом щодо отримання у користування земельної ділянки кадастровий номер :03:041:0053, однак рішення міської ради з даного питання не приймалося, договір оренди не укладений. З наданої ГУ ДПС у Запорізькій області інформації від 17.11.2021 № 25285/5/08-01-04-03 вбачається, що ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» добровільно нараховує та сплачує грошові кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:041:0053, площею 3,4375 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, та 10.06.2021 перерахувало 72785,28 грн. за період з 21.12.2020 та 1846099,28 з січень вересень 2021 року. Інформація щодо укладання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:041:0053 до ДПС не надходила. Отже, на сьогоднішній день відповідач користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером :03:041:0053 без правовстановлюючих документів, тим самим не оформлюючи належним чином речове право (право оренди) за користування вказаною земельною ділянкою, всупереч статті 125 Земельного кодексу України. Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 01.11.2021 № 1972/372-21 та витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку спірної земельної ділянки нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки становить 96 648 062,50 грн. Запорізькою міською радою на підставі вищезазначеної інформації здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» земельною ділянкою площею 34375 кв.м., розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. вул. Новокузнецька, 41 без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування), за період з 21.12.2020 по 31.12.2021. Згідно вказаного розрахунку загальний розмір недоотриманих доходів за наведений період становить 450927,09 грн. (з 21.1.2020 по 31.12.2020 12950,92 грн. і з 01.01.021 по 31.12.2021 437976,17 грн.) Таким чином, прокурор вважає, що використання спірної земельної ділянки відповідачем без належного її правового оформлення з 21.12.2020 по 31.12.2021 позбавило Запорізьку міську раду, як власника землі, отримувати від спірної земельної ділянки дохід у розмірі орендної плати в цінах вказаного періоду. Враховуючи, що ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» до теперішнього часу користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, прокурор вважає, що має місце наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення з боку відповідача, а тому відповідно до положень ст., ст. 1212, 1214 ЦК України відповідач повинен відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які одержав у вигляді несплаченої орендної плати за період з 2.12.2020 по 31.12.2021 в розмірі 450927,09 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з цим позовом та порушення інтересів держави, прокурор зазначає, що використання ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» земельної ділянки по вул. Новокузнецькій, 41 у м. Запоріжжі площею 3,4375 га без укладення договору оренди призводить до недотримання місцевим бюджетом значних грошових коштів від сплати орендної плати. Неповернення Запорізькій міській раді безпідставно збереженої орендної плати за користування земельною ділянкою порушує інтереси територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб. На підставі зазначеного, прокурор просить суд позов задовольнити повністю. Також прокурор просить суд покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Позивач про відмову від позову прокурора не заявив, заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, наведених прокурором в обґрунтування заявлених ним вимог. Вважає, що заявлені прокурором вимоги підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у Відзиві на позовну заяву вих. № 27/09-2022 від 27.09.2022 (вх. № 11931/08-08/22 від 30.09.2022, вх. № 12180/08-08/22 від 04.10.2022) і в Запереченнях на відповідь на відзив вих. № 08/11-2022 від 08.11.2022 (вх. № 14338/08-08/22 від 15.11.2022). Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач зазначає, що в грудні 2020 року відповідач набув право власності на нерухоме майно будівлю громадсько-торговельного центру літ. А-1, 2 та трансформаторну підстанцію літ. Б, яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :03:041:0053 площею 3,4375 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41. З метою оформлення права оренди на вказану земельну ділянку відповідач звернувся із відповідною заявою від 22.02.2021 до Запорізької міської ради. Однак, до теперішнього часу з незрозумілих для відповідача підстав Запорізькою міською радою не прийнято рішення щодо передачі в оренду земельної ділянки. Саме через ухиляння Запорізької міської ради від передачі в оренду відповідачу земельної ділянки та укладення договору оренди ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» не мало жодної можливості сплачувати орендну плату за землю саме на договірних засадах. У зв`язку із очікуванням відповідачем прийняття Запорізькою міською радою рішення про передачу в оренду земельної ділянки, відповідачем добровільно сплачувалися до місцевого бюджету м. Запоріжжя грошові кошти за користування спірною земельною ділянкою. Так, за період з 21.12.2020 по 31.12.2020 ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» сплачено 72785,28 грн., а за період з 01.01.2021 по 31.12.2,71 грн. При цьому, позивач також підтверджує факт того, що відповідачем здійснюється сплата коштів за користування земельною ділянкою. Факт наявності вказаних оплат, які здійснювалися відповідачем, спростовує твердження прокурора і позивача про те, що ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» з часу набуття права власності на нерухоме майно і по теперішній час не сплачує орендну плату, а також те, що відповідач за відсутності укладеного договору оренди збільшив вартість власного майна. З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми ст., ст. 1212, 1214 ЦК України, оскільки склад цивільного правопорушення, необхідний для застосування до відповідача цивільно-правової відповідальності відсутній. Також відповідач вважає, що у спірних правовідносинах прокурор не довів наявності підстав для звернення до суду з позовом у даній справі в інтересах держави. Так, у листуванні прокуратури з Запорізькою міською радою останньою не наводиться будь-якої інформації про причини неподання позову до суду самостійно, не зазначено про наявність будь-яких перешкод для здійснення захисту інтересів територіальної громади самостійно чи неможливість вчинення відповідних дій внаслідок інших обставин. З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог прокурора та просить суд в позові відмовити повністю.

Прокурор та позивач на підставі ст. 166 ГПК України надали Відповідь на відзив вих. № 57-1385-22 від 18.10.2022 (вх. № 12960/08-08/22 від 24.10.2022) та вих. № б/н від 28.10.2022 (вх. № 13330/08-08/22 від 28.10.2022), в яких, підтримав заявлені позовні вимоги з раніше наведених у позові фактичні обставини справи та нормативних посилань. Враховуючи зазначене, прокурор і позивач вважають наявними підстави для задоволення позовних вимог.

Розглянувши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, суд

УСТАНОВИВ

28.09.2006 між Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМСТОР-ІНВЕСТ» на підставі рішення від 28.07.2006 № 32/1 був укладений Договір оренди землі, зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.10.2006 за № 77.

За умовами вказаного Договору оренди землі від 28.09.2006 Запорізька міська рада (Орендодавець, позивач у справі) передала, а ТОВ «АМСТОР-ІНВЕСТ» (Орендар) прийняв в строкове платне користування земельні ділянки для розташування громадсько-торговельного центру загальною площею 4,0063 га, в тому числі ділянка № 1 площею 3,4375 га та ділянка № 2 площею 0,5688 га, які знаходяться в м. Запоріжжя, перехрещення вул. Нагнибіди та вул. Новокузнецької. (п., п. 1, 2 Договору).

Відповідно до п. 8 Договору він укладається на 10 років (на строк до 03.10.2016).

Як вбачається з Кадастрового платну земельних ділянко в оренду ТОВ «АМТОР-ІНВЕСТ» передавалися земельні ділянки з кадастровими номерами :03:041:0053 площею 3,4375 га та :03:041:0057 площею 0,5688 га.

Факт передачі ТОВ «АМСТОР-ІНВЕСТ» в орендне користування земельних ділянок площею 3,4375 га, кадастровий номер :03:041:0053 та площею 0,5688 га кадастровий номер :03:041:0057, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, перехрещення вул. Нагнибіди та вул. Новокузнецької, для розташування громадсько-торговельного центру підтверджується Актом прийому-передачі земельних ділянок, згідно якого земельні ділянки прийняті ТОВ «АМСТОР-ІНВЕСТ» в придатному для їх використання стані.

Розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації № 2917р від 08.11.2006 недобудованому громадсько-торговельному центру Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСТОР-ІНВЕСТ» присвоєно поштову адресу: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 71/17 від 24.02.2007 оформлено право спільної часткової власності на будівлю громадсько-торговельного центру (літ. А-1, 2) по вул. Новокузнецькій, 41 в м. Запоріжжя ТОВ «АМСТОР» і ТОВ «АМСТОР-ІНВЕСТ».

На підставі Акту про придбання майна на аукціоні від 01.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (відповідач у справі) придбало у Товариства з одежною відповідальністю «АМСТОР» нерухоме майно трансформаторну підстанцію, літ.-Б, загальною площею 69,9 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41.

Крім того, на підставі Акту про придбання майна на аукціоні від 17.12.2020 відповідач придбав у Товариства з одежною відповідальністю «АМСТОР-ІНВЕСТ» нерухоме майно будівлю громадсько-торговельного центру, літ.-А 1, 2, загальною площею 11557,1 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41.

Згідно з п., п. 5, 9 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 9 398 957,24 грн. в цінах 2008 року. Орендна плата вноситься Орендарем в грошовій формі та в розмірі 8 459,06 грн., що складає 0,09 % від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2008 року.

Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (Інформаційна довідка № 308797313 від 02.09.2022) право власності на нерухоме майно, а саме:

- трансформаторну підстанцію літ. Б, що розташована по вул. Новокузнецька, 41 у м. Запоріжжі з 02.12.2020 зареєстровано за ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55460386 від 02.12.2020 на підставі свідоцтва, серія і номер: 1614, виданого 02.12.2020 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г.;

право власності на нерухоме майно, а саме: будівлю громадсько-торговельного центру літ. А-1, 2, що розташована по вул. Новокузнецька, 41 у м. Запоріжжі з 21.12.2020 зареєстровано за ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55824058 від 21.12.2020 на підставі свідоцтва, серія і номер: 1690, виданого 21.12.2020 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г.

Таким чином, починаючи з грудня 2020 року земельна ділянка з кадастровим номером :03:041:0053 площею 3,4375 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41 перебувала у користуванні відповідача у зв`язку із розташуванням на цій земельній ділянці об`єктів нерухомого майна, що належать відповідачу на праві приватної власності.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:041:0053, площею 3,4375 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, тобто земельна ділянка перебуває у комунальній власності, інші речові права на цю земельну ділянку, в тому числі право оренди, не зареєстровані.

Як вбачається з інформації, наданої виконавчим комітетом Запорізької міської ради, 22.02.2021 ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» звернулося до Запорізької міської ради з листом щодо отримання у користування земельної ділянки кадастровий номер :03:041:0053, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, однак рішення міської ради з даного питання не приймалося, договір оренди не укладений.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги, прокурор зазначає, що станом на час звернення до суду з позовом у даній справі ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» договір оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:041:0053 із Запорізькою міською радою не укладало. Зазначене підтверджується, зокрема, листами виконавчого комітету Запорізької міської ради від 18.02.2022 № 00725/03-20/05 та від 18.07.2022 за вих. № 05741/03-20/05.

Відповідно до відповіді Головного управління ДПС у Запорізькій області від 17.11.2021 № 25285/5/08-01-04-03 ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» добровільно нараховує та сплачує орендну плату за землю з юридичних осіб починаючи з 21.12.2020 за земельну ділянку з кадастровим номером :03:041:0053, площею 3,4375 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, у зв`язку із знаходженням нерухомого майна на вказаній земельній ділянці. Так, ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» за період з 21.12.2020 по 31.12.2020 нарахувало та сплатило 72785,28 грн., за період з 01.01.2021 по 10.06.2,28 грн. Інформація щодо укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:041:0053 не надходила.

Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого управлінням у Запорізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за № 1972/372-21 від 01.11.2021, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки з кадастровим номером :03:041:0053, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, складає 96 648 062,50 грн. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель 1.519.

З урахуванням вище наведених обставин, на підставі рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» земельною ділянкою площею 34375,00 кв.м., розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41 без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування), за період з 21.12.2020 по 31.12.2021.

Згідно вказаного розрахунку загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 21.12.2020 по 31.12.2021, становить 450927,09 грн., зокрема:

- за період з 21.12.2020 по 31.12.2020 12950,92 грн.;

- за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 437976,17 грн.

Враховуючи, що ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» до теперішнього часу користується вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України прокурор звернувся до суду із позовом про стягнення з ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» на користь Запорізької міської ради до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна (у вигляді несплаченої орендної плати за період з 21.12.2020 по 31.12.2021), в у розмірі 450927,09 грн.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд визнав позовні вимоги прокурора такими, що підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За приписами ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Підстави для звернення до суду прокурора визначені у ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до норм якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій. програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

При встановленні наявності або відсутності порушень або загрози порушень інтересів держави необхідно виходити з того, що ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» зазначає про порушення або загрозу порушення «інтересів держави», якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого «інтересів держави», про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, згідно зі ст., ст. 140, 142 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення гарантується Державою. Держава бере участь у формуванні доходів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охорони держави.

Статтями 142 Конституції України та ст. ст. 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджету міст обласного значення належить податок на майно, до складу якого за приписами ст. 14.1.147 Податкового кодексу України входить плата за землю, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

При цьому за інформацією, опублікованою на офіційному сайті Запорізької міської ради, податок на майно є одним із основних доходів бюджету м. Запоріжжя.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Незалежно від причин неможливості самостійно звернутись до суду з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів, сам факт незвернення до суду місцевої ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів відповідної територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Таку ж позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18.

Наведений правовий висновок уточнений у постанові Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Верховний Суд зауважив, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (нездійснення захисту інтересів держави). Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Місцевою прокуратурою неодноразово направлялись листи до Запорізької міської ради, зі змісту яких вбачалась наявність спірних правовідносин та обов`язок ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» сплатити безпідставно збережені платежі за користування земельною ділянкою.

Отже, Запорізька міська рада, будучи обізнаною про наявність підстав для подання позову про стягнення доходу від безпідставно набутого майна, жодних дій, спрямованих на вирішення спірної ситуації не вживала.

У даній справі керівник окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держав, оскільки Запорізька міська рада, як орган уповноважений здійснювати функції у спірних правовідносинах, не вживали заходів щодо усунення порушень чинного законодавства України.

З огляду на зазначене, зважаючи, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Запорізької міської ради для захисту інтересів держави.

Наведеним спростовуються доводи відповідача про відсутність підстав для представництва прокурором у спірних правовідносинах інтересів Запорізької міської ради.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України (далі за текстом ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За статтею 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності.

Приписами статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренду земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як вже зазначалося судом вище, відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності з грудня 2020 року (02.12.2020 і 21.12.2020) і до теперішнього часу за ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: трансформаторну підстанція літ. Б та будівлю громадсько-торговельного центру літ. А-1, 2, що розташовані по вул. Новокузнецька, 41 у м. Запоріжжі.

Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, що має кадастровий номер :03:041:0053.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:041:0053, площею 3,4375 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

У зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно, 22.02.2021 ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» звернулося до Запорізької міської ради з листом щодо отримання у користування земельної ділянки кадастровий номер :03:041:0053, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41.

Проте, станом на час вирішення спору судом рішення міської ради з даного питання не приймалося, договір оренди не укладений.

Наведене вище надає суду підстави для висновку про те, що в порушення ст. 125 ЗК України, ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (відповідач у цій справі) користується земельною ділянкою з кадастровим номером :03:041:0053, площею 3,4375 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, без документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою.

Таким чином, використання спірної земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення позбавило Запорізьку міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за приписами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 288.1. ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст., ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 ПК України).

Прокурор та позивач, мотивуючи заявлені позовні вимоги, посилаються на положення статей 1212 - 1214 ЦК України, як на правову підставу своїх вимог, а обґрунтовуючи вимоги про стягнення 450927,09 грн., зауважують, що ця сума є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання спірної земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період з 21.12.2020 по 31.12.2021 (проте з урахуванням самостійно здійснених відповідачем оплата за земельну ділянку), внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду саме відповідачеві.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У зобов`язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення.

Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна. При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

За змістом пункту 4 частини 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Підстави та порядок стягнення коштів, які особа мала б отримати за звичайних умов, втім не отримала, визначені також ст. 22 ЦК України та ч. 2 ст. 224, ст. 225 ГК України, за змістом яких упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а інша сторона додержувалась правил здійснення господарської діяльності.

За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим, обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових затрат - він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав).

При цьому на відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України вина не має значення, оскільки важливим є сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, з моменту набуття у власність нерухомого майна, яке розташоване на спірній земельній ділянці з кадастровим номером :03:041:0053, площею 3,4375 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, у відповідача виник обов`язок укласти договір оренди спірної земельної ділянки, оскільки на цій земельній ділянці розташовані належні відповідачу на праві власності об`єкти нерухомості, та зареєструвати на підставі нього право оренди землі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд погоджується з доводами прокурора та позивача, що ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшило вартість власного майна, а Запорізькою міською радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), на отримання яких позивач цілком підставно очікував.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

За таких обставин, з огляду на те, що речові права відповідача на земельну ділянку у період з 21.12.2020 по 31.12.2021 не зареєстровано, останній не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому використовував земельну ділянку без достатніх правових підстав.

Згідно зі ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини «Федоренко проти України» від 03.06.2006 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У спірних правовідносинах неотриманні Запорізькою міською радою кошти від використання земельної ділянки підпадають під визначене Європейським судом з прав людини поняття «майно, на яке особа цілком виправдано очікувала», право на яке підлягає захисту.

Також поняття майна, як грошових коштів, які особа очікувала отримати та, відповідно, набула права на судовий захист, розкривається в рішенні Європейського суду з прав людини «Кечко проти України».

Відповідно до вимог ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Згідно з п. 14.1.54 ст. 14 Податкового кодексу України будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у т.ч. від будь-яких видів їх діяльності на території України, визнається доходом підприємства.

До доходів включається будь-яке збільшення активу або зменшення зобов`язання, згідно з Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 «Дохід», затвердженим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153

Разом з цим, дохід підприємства зменшується на суми витрат, до яких відносяться суми нарахованих податків.

Наведеним вище спростовуються доводи відповідача щодо того, що характер спірних правовідносин сторін унеможливлює застосування до них приписів ст., ст. 1212, 1214 ЦК України, а тому є безпідставним обґрунтування позовних вимог вказаними нормами Закону.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

За приписами п. 8.3 ст. 8 Податкового кодексу України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Статтею 10 Податкового кодексу України визначено, що до місцевих податків належить у т.ч. податок на майно.

Згідно ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до положень п.12.5 ст. 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів с нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

В свою чергу п. 12.3.4 ст. 12 Податкового кодексу України встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Також слід зазначити, що базою оподаткування відповідно до статті 271 Податкового кодексу України є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII ПК.

За змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (частина перша статті 23 цього Закону).

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а виходячи з вимог статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до Закону.

Як вже зазначалося раніше, за приписами статті 14.1.147 Податкового кодексу України плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Рішенням Запорізької міської ради № 6 від 30.06.2015 (дата оприлюднення 30.06.2015) встановлено податок на майно (в частині плати за землю). В пункті 4 зазначеного рішення вирішено встановити розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки) (додаток 3). В додатку № 3 цього рішення наведені розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). Зокрема, зазначено, що для інших земельних ділянок міста Запоріжжя розмір орендної плати у відсотках від їх нормативної грошової оцінки становить 3.

30.06.2015 рішенням Запорізької міської ради № 7 було затверджено нормативну грошову оцінку земель м. Запоріжжя, яку введено в дію з 01.01.2016 року. В пункті 3 рішення зазначено, що базова вартість одного квадратного метра земель міста Запоріжжя станом на 01.01.2013 року становить 239,50 грн., та з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2014 рік 299,14 грн. В пункті 7 цього рішення зазначено про введення в дію нормативну грошову оцінку земель міста з 01.01.2016 року.

З наведеного слідує, що Запорізька міська рада в межах наділених повноважень, у відповідно до законодавства України, затвердила та встановила податок та збори на користування землями міста Запоріжжя.

Саме тому, міська рада, формуючи розрахунок, встановила та розрахувала відсоток нормативної грошової оцінки землі, та розрахувала у відповідності до вищевказаних рішень та договору оренди землі суму завданих збитків, які міська рада понесла від безпідставно набутого майна ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ».

Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого управлінням у Запорізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за № 1972/372-21 від 01.11.2021, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки з кадастровим номером :03:041:0053, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, складає 96 648 062,50 грн. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель 1.519.

З урахуванням вище наведених обставин, на підставі рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» земельною ділянкою площею 34375,00 кв.м., розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41 без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування), за період з 21.12.2020 по 31.12.2021.

Згідно вказаного розрахунку загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 21.12.2020 по 31.12.2021, становить 450927,09 грн., зокрема:

- за період з 21.12.2020 по 31.12.2020 12950,92 грн.;

- за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 437976,17 грн.

Дослідивши наданий прокурором розрахунок та проаналізувавши фактичні обставини справи і письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає наданий розрахунок обґрунтованим.

При вирішенні спору у даній справі суд вважає за необхідне відзначити, що відновлення порушених прав Запорізької міської ради за таких обставин і в заявлений прокурором спосіб (шляхом стягнення з ТОВ «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» на користь Запорізької міської ради до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна (у вигляді несплаченої орендної плати за період з 21.12.2020 по 31.12.2021), в розмірі 450927,09 грн.) не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як фактичний добросовісний землекористувач.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 12.04.2017 у справах № 922/207/15 та № 922/5468/14.

Доказів належного виконання відповідачем норм Закону в частині укладання договору оренди землі загальною площею 34375,00 кв.м., розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 41, та проведення державної реєстрації прав на земельну ділянку суду не надано.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Разом з тим, для кондиційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набутті (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. (статті 1212-1214 ЦК України)

Вказана правова позиція місцевого господарського суду відповідає правовій позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц.

Згідно зі ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 статті 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 статі 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Прокурор і позивач надали всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Доводи відповідача, надані в обґрунтування заперечень на позов, судом визнані безпідставними та необґрунтованими.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню судом.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», м. Київ про стягнення на користь Запорізької міської ради до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 450927,09 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2; адреса для листування: 01021, м. Київ, вул. М.Грушевського, буд. 9Б, прим. Д7-1Б, ідентифікаційний код юридичної особи 41419790) на користь Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915) до місцевого бюджету (одержувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м. Запоріжжя, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код платежу 24060300, рахунок UA0008479) дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в розмірі 450927 (чотириста п`ятдесят тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн. 09 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2; адреса для листування: 01021, м. Київ, вул. М.Грушевського, буд. 9Б, прим. Д7-1Б, ідентифікаційний код юридичної особи 41419790) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя, (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 118а, р/р UA0000271, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, , банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, КЕКВ 2800) кошти, витрачені в 2022 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в розмірі 6768 (шість тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 90 коп. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України « 02» лютого 2023 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.