РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1059/22
Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

розглянувши справу №927/1059/22, розгляд якої здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТ АГРО ЛОГІСТИК"

пр. Свободи Людвіга, 31, м. Харків, Харківська область, 61202;

електронна адреса:

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Мацюка Андрія Володимировича

АДРЕСА_1

про стягнення 20 929,00 грн;

представники сторін не викликались;

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТ АГРО ЛОГІСТИК" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Мацюка Андрія Володимировича про стягнення 20 929,00 грн суми попередньої оплати за товар.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Примірники ухвали суду про відкриття провадження у справі від 05.12.2022 направлені сторонам на адреси, зазначені позивачем у позовній заяві та визначені як адреси місця реєстрації відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Ухвали суду повернуті відповідними відділеннями зв`язку як неодержані з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, в розумінні положень ст. 242 ГПК України, сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді.

Позиції учасників справи.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по поверненню попередньої оплати.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Будь-яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать: наявність правових підстав для виникнення грошових зобов`язань у Відповідача перед Позивачем по суті спору; доведеність суми боргу.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано копії:

- рахунку № NB-000333 від 01.09.2022,

- платіжного доручення № 173 від 01.09.2022,

- вимоги.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно - правове обґрунтування.

Між сторонами договір як єдиний письмовий документ не укладався.

01.09.2022 позивачу виставлено рахунок № NB-000333 на оплату комп`ютерної техніки (ноутбуку) Hp probook 450 на суму 20929,00 грн.

Відповідно до вказаного рахунку отримувачем коштів визначено ФОП Мацюка Андрія Володимировича, код отримувача НОМЕР_1 .

Платіжним дорученням № 173 від 01.09.2022 ТОВ «ТТ Агро Логістик» перерахувало ФОП Мацюку А.В. 20929,00 грн в якості оплати рахунку № NB-000333 від 01.09.2022.

16.09.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою на поставку товару, відповідно до якої останній просив відповідача в семиденний строк з моменту пред`явлення вимоги передати ТОВ «ТТ Агро Логістик» ноутбук Hp probook 450, що був оплачений 01.09.2022.

Крім того, позивач зазначив, що у разі нездійснення передання товару останній буде вимушений відмовитися від договору купівлі - продажу та вимагати повернення грошових коштів.

Зазначена вимога направлялась позивачем відповідачу рекомендованим листом № 516 від 16.09.2022 на адресу реєстрації відповідача та рекомендованим листом № 508 на адресу місцезнаходження Інтернет магазину.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, докази поставки товару або повернення коштів у матеріалах справи відсутні.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав у зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо повернення передопати.

За статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Статтею 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу вимог статті 205 цього Кодексу, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі, сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За частиною 2 цієї статті, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (частина 1 статті 206 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини 1 статті 639 Кодексу, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Таким чином, суд проаналізувавши матеріали справи, дійшов до висновку, що між сторонами склалися правовідносини на підставі укладеного у спрощений спосіб договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ст. 693 ЦК України).

Як встановлено судом, позивачем, відповідно до виставленого відповідачем рахунку № NB-000333 від 01.09.2022, здійснено передплату за Товар на загальну суму 20929,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 173 від 01.09.2022.

Листом від 16.09.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою про поставку товару у семиденний строк з моменту пред`явлення вимоги.

Отже, відповідач повинен був поставити товар в строк до 23.09.2022.

Відповідач в установлений строк товар не поставив.

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку, що у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти).

Доказів сплати відповідачем позивачу 20929,00 грн матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів має свій зміст: визнання допустимості, належності, достовірності, вірогідності, достатності і взаємозв`язку всієї сукупності доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді матеріалів справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 20929,00 грн попередньої оплати.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Ціна заявленого позову складає 20929,00 грн, тобто за розгляд даного спору при подачі позову (22.11.2022) до Державного бюджету України сплачено судовий збір у сумі 2481 грн згідно Закону України «Про судовий збір».

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі, судовий збір в сумі 2481грн має бути відшкодовано позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 239, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ Агро Логістик», код 43580223 до Фізичної особи - підприємця Мацюка Андрія Володимировича, код НОМЕР_1 , про стягнення 20929,00 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Мацюка Андрія Володимировича, АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ Агро Логістик», пр. Свободи Людвіга, 31, м. Харків, Харківська область, 61202, код 43580223 заборгованість в сумі 20929,00 грн, судовий збір у сумі 2481грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен