ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

03.02.2023м. ДніпроСправа № 904/172/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САДИ ДНІПРА" про забезпечення позову у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САДИ ДНІПРА", м. Підгородне, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Край", с. Іверське, Солонянський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором суборенди нежилого приміщення №15/09-ОР від 15.09.2021 у загальному розмірі 4 817 498,27 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Без участі (виклику) представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САДИ ДНІПРА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Край" заборгованості за володіння та користування нежилого приміщення - частини складу, загальною площею розміром 234 кв.м. відповідно до договору суборенди нежилого приміщення №15/09-ОР від 15.09.2021 у загальному розмірі 4 817 498,27 грн., яка складається з наступних сум: основна заборгованість у розмірі 2 156 771,20 грн., пеня у розмірі 2 078 143,93 грн., 3% річних у розмірі 61 718,82 грн., інфляційні збитки у розмірі 520 864,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору суборенди нежилого приміщення №15/09-ОР від 15.09.2021, а саме в частині своєчасної та повної оплати за орендоване приміщення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 08.02.2023 о 11:30 год.

02.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "САДИ ДНІПРА" до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Край" і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах 4 889 760,77 грн. (4 817 498,27 + 72 262,50) грн.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів щодо накладення арешту на майно та грошові суми, що належать Відповідачу, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, оскільки виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язано із предметом позову. Адекватність такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову дійсно полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Заявник зазначив, ТОВ ФРУКТОВИЙ КРАЙ досить тривалий час не вживались дії щодо погашення заборгованості за спірним договором, а поведінка відповідача свідчить про навмисне та свідоме ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань.

В той же час, починаючи тільки з грудня 2022 року по січень 2023 року по відношенню до Відповідача відкрито три судових провадження з предметом позову стягнення заборгованості, що свідчить про суттєві фінансові труднощі Відповідача.

Заявник також зазначає, що згідно даних Ореndatabot (який використовує дані з публічних реєстрів), розмір статутного капіталу відповідача становить 1 317 112,00 грн., він має 3-и об`єкти обтяження майна. Як видно з фінансової звітності за 2020 рік, розмір чистого прибутку Відповідача склав лише 412 500,00 грн.

Про важке фінансове становище відповідача заявником до заяви додано лист ТОВ ФРУКТОВИЙ КРАЙ № 14-07/22-1 від 14.11.2022, до ФОП Пахно, у якому боржник просить реструктуризацію заборгованості.

Заявник вважає, що застосування заходу забезпечення позову гарантуватиме у майбутньому виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки залежить від наявності у відповідача грошових коштів у значному розмірі.

У вирішенні питання про забезпечення позову визначальною є оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Господарський суд вважає, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частинами першою, третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими заявником вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Про обов`язковість належного обґрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову також зазначив Верховний Суд в постанові від 03.04.2020 у справі №904/4511/19. Суд вказав, що, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності учасників правовідносин.

При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Господарський суд звертає увагу, що виконання в майбутньому судового рішення у даній справі, у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявною у відповідача необхідна сума грошових коштів.

Заява про вжиття заходів до забезпечення позову фактично мотивована тим, що позивач, отримавши для себе позитивне рішення Господарського суду Дніпропетровської області щодо стягнення заборгованості з відповідача, не зможе виконати рішення суду у зв`язку із тим, що з грудня 2022 року по січень 2023 року по відношенню до відповідача відкрито три судових провадження з предметом позову стягнення заборгованості, що свідчить про суттєві фінансові труднощі відповідача.

Подана заява мотивована виключно припущенням про імовірну неможливість виконання рішення суду у даній справі, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Суд констатує, що всупереч зазначеним вище положенням закону, позивачем при її поданні не надано суду жодного доказу існування обставин, з якими закон пов`язує можливість вжиття заходів до забезпечення позову. Зокрема, заявником належними та допустимими доказами не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені.

Таким чином, доводи заявника не знайшли свого підтвердження, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1 342,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Нікопольське міжрайонне управління водного господарства.

Керуючись ст.ст. 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "САДИ ДНІПРА" про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст.ст.254 - 258 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 03.02.2023.

Суддя В.Г. Бєлік