ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2023 р. Справа №911/1250/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Гаврилюка О.М.

секретар судового засідання: Гибало В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Баховський М.М.

від відповідача: Дітковський А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгпостач"

на рішення Господарського суду Київської області

від 06.10.2022 (повний текст складено - 14.10.2022)

у справі №911/1250/22 (суддя - Шевчук Н.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгпостач"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія чисте місто"

про стягнення 298 041,11 грн. заборгованості за договором оренди

індивідуально визначеного майна № 01-11/20 від 12.11.2020

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгпостач" (далі - ТОВ "Торгпостач") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія чисте місто" (далі - ТОВ "Компанія чисте місто") заборгованості у розмірі 298 041,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухилився від виконання умов договору оренди індивідуально визначеного майна від 12.11.2020 №01-11/20 в частині утеплення орендованого майна з використанням пожежобезпечних та вибухобезпечних матеріалів, на що згідно з пунктом 3.8 цього договору на протязі 13 місяців з дня підписання договору мав використовувати 50% від місячної орендної плати, а тому повинен був сплачувати орендну плату орендодавцю у повному обсязі. Крім того, ТОВ "Компанія чисте місто" не виконало умови додаткової угоди про збільшення орендної плати.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.10.2022 у справі №911/1250/22 у задоволенні позову відмовлено.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 32 000,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі відсутня, а заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості у сумі 298 041,11 грн. є безпідставною і задоволенню не підлягає. Крім того, місцевий господарський суд дійшов висновку, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 32 000,00 грн. є документально підтвердженими, справедливими, розумними та співмірними, а відповідачем, в свою чергу, підстав для відмови цих витрат не доведено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Торгпостач" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій останнє просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2022 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 164 450,00 грн. та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Так, скаржник зазначає, що враховуючи те, що після початку бойових дій в лютому-березні 2022, частково втрачено контроль за здійсненням діловодства, обліку листування щодо зміни умов договору і як наслідок спірність узгодження додаткових угод, а також розірвання договору сторонами 01.10.2022, судове рішення оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості відповідача, яка утворилася через невиконання пункту 3.8 спірного договору оренди, згідно з яким залишок - 50% від місячної орендної плати, що складає 12 650,00 грн. орендар використовує для поліпшення об`єкта оренди, а саме його утеплення (з використанням пожежо- та вибухобезпечних матеріалів, на протязі 13 місяців з дати підписання договору до 30.11.2021 включно.

Висновки суду першої інстанції, що передбачені пунктом 3.10 договору 50% від місячної орендної плати, що складає 12 650,00 грн. за 13 місяців з дати підписання договору до 30.11.2021 включно не є заборгованістю по орендній платі за цей період, а також, що договір не містить умов щодо порядку прийняття чи фіксації обома сторонами договору виконання передбачених вищенаведеним пунктом договору робіт, наслідків їх невиконання, відповідальності за невиконання, є хибними, такими що не відповідають змісту договору та чинному законодавству, що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення в цій частині.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Торгпостач" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Попікова О.В., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 відкладено розгляд питань про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ТОВ "Торгпостач" на рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2022 у справі №911/1250/22 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

24.11.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/1250/22 з Господарського суду Київської області.

У зв`язку з перебуванням судді Попікової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2022, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя-доповідач), судді: Алданова С.О., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2022 прийнято справу №911/1250/22 за апеляційною скаргою ТОВ "Торгпостач" на рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2022 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя-доповідач), судді: Алданова С.О., Гаврилюк О.М. Відкрито апеляційне провадження у справі №911/1250/22 за апеляційною скаргою ТОВ "Торгпостач" та призначено розгляд апеляційної скарги на 24.01.2022.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 задоволено заяву представника ТОВ "Торгпостач" адвоката Баховського Михайла Михайловича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідач у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2022, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У своєму відзиві відповідач зазначає, що судом першої інстанції у повному обсязі досліджені позовні вимоги та надана належна правова оцінка їх обґрунтованості. Незважаючи на безпідставне твердження в апеляційній скарзі про помилкові висновки місцевого господарського суду щодо стягнення заборгованості за орендною платою, необхідно відзначити, що судом повністю проаналізовані правові підстави для нарахування орендної плати, обсяг таких зобов`язань, факт належного виконання зобов`язань відповідачем та відсутність правових наслідків на які посилається позивач.

Судом першої інстанції цілком вірно встановлено, що відповідачем надані належні докази виконання всіх зобов`язань за договором оренди, а позивачем не надано належних доказів невиконання зобов`язань відповідачем. Більш того, місцевим господарським судом у рішенні цілком вірно визначено, що договір оренди не містить умов щодо порядку прийняття чи фіксації обома сторонами виконання пункту 3.10 договору, наслідків їх невиконання, відповідальності за невиконання.

Апеляційна скарга позивача, на думку відповідача, не ґрунтується на реальних обставинах справи, її аргументи не доведені та не підтверджені жодними доказами, а рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи.

У судове засідання 24.01.2023 з`явилися представники сторін, які надали пояснення по суті спору.

Так, представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 164 450,00 грн. та винести інше, яким задовольнити позов в цій частині.

В свою чергу представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 24.01.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 12.11.2020 між ТОВ "Торгпостач" (орендодавець) та ТОВ "Компанія чисте місто" (орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного майна №01-11/20, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення загальною площею 1265 кв.м, розташоване за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вулиця Тельмана, 37, для виробничо-складських приміщень.

Відповідно до пункту 3.1 договору ціна оренди 1 (одного) кв.м площі об`єкта оренди становить 20,00 грн. (без ПДВ). Загальний розмір орендної плати об`єкта оренди становить 25 300,00 грн. (без ПДВ) за місяць з урахуванням індексації.

За умовами пункту 3.2 договору розмір орендної плати не може бути переглянуто на вимогу орендодавця протягом 12 місяців з дати підписання договору. Подальша зміна розміру орендної плати може бути переглянута згідно кон`юнктури ринку, або якщо річний рівень інфляції складає 5% і більше. В разі недосягнення сторонами згоди на установлення ціни орендної плати (істотна умова) договір вважається розірваним в односторонньому порядку.

Згідно з пунктом 3.3 договору наднормативна сума орендної плати, що надійшла на розрахунковий рахунок орендодавця, підлягає заліку в рахунок наступних платежів або за вимогою орендаря поверненню на його поточний рахунок.

Орендар сплачує аванс за перший і останній місяці оренди. Авансовий платіж орендар зобов`язаний здійснити протягом 5 банківських днів з дати підписання цього договору, який зараховується орендодавцем як плата за оренду відповідно першого та останнього календарного місяця оренди. Подальша оплата здійснюється до 10 числа поточного місяця на підставі договору (пункт 3.5 договору).

Пунктами 3.6, 3.7 договору встановлено, що вартість компенсації комунальних послуг не входить до орендної плати. Вартість компенсації всіх наданих комунальних послуг, використаної електроенергії, водопостачання, каналізації сплачується орендарем на підставі рахунків, виставлених орендодавцем за тарифами підприємств, які надають відповідні комунальні послуги або згідно лічильників. Плату за комунальні послуги орендар перераховує на розрахунковий рахунок орендодавця.

Відповідно до пункту 3.9 договору 50% від місячної орендної плати, що складає 12 650,00 грн. орендар перераховує на розрахунковий рахунок ТОВ "Торгпостач" на протязі 13 місяців з дати підписання договору до 30.11.2021 включно. 100% від місячної орендної плати орендар перераховує на розрахунковий рахунок ТОВ "Торгпостач" з 01.12.2021.

Згідно з пунктом 3.10 договору залишок 50% від місячної орендної плати, що складає 12 650,00 грн., орендар використовує для поліпшення об`єкту оренди, а саме його утеплення (з використанням пожежо- та вибухобезпечних матеріалів) на протязі 13 місяців з дати підписання договору до 30.11.2021 включно. Орендар несе повну відповідальність за виконання вказаних робіт та розрахунок за них. Термін виконання робіт з утеплення всього приміщення становить 2 місяці з дати підписання договору.

За умовами пункту 3.11 договору, по закінченні його строку або у випадку дострокового розірвання договору всі платежі, передбачені договором, сплачуються по день фактичного повернення об`єкту оренди, що підтверджується актом прийому-передачі об`єкту оренди.

Якщо час фактичного користування об`єкту оренди менше 1 календарного місяця, орендна плата сплачується у розмірі, пропорційному фактичному часу користування приміщенням. У разі необхідності визначення орендної плати за один день, розмір орендної плати за один повний календарний місяць має бути поділений на кількість календарних днів у відповідному місяці (пункт 3.12 договору).

Пунктами 8.2-8.4 договору орендодавець має право:

- виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, або його розірвання в разі погіршення стану об`єкту оренди, внаслідок неналежного його використання або невиконання умов цього договору, в тому числі в разі заборгованості по орендній платі;

- змінювати розмір щомісячної орендної плати з попереднім повідомленням орендаря за місяць. У разі незгоди орендаря на зміну орендної плати договір вважається розірваним в день отримання орендодавцем зазначеної відмови або у разі закінчення місячного строку з моменту отримання орендарем повідомлення про зміну розміру орендної плати;

- виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання в разі погіршення стану приміщення внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору та діяти згідно зі статтями 594-597 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Цей договір діє 36 місяців з 12.11.2020 по 30.11.2023. Строк оренди розпочинає свій перебіг з дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди та закінчується в строк, що визначений у даному пункті договору (пункт 10.1 договору).

Згідно з пунктом 10.2 договору зміни та доповнення до нього допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

За умовами пункту 10.6 договору усі зміни та доповнення до нього оформлюються у письмовій формі додатковими угодами і вступають в силу після їх узгодження і підписання сторонами.

Відповідно до пункту 11.2 договору додатки та/або додаткові угоди до даного договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані сторонами.

Даний договір, додатки до даного договору, додаткові угоди до даного договору, а також інші документи, оформлені на виконання даного договору, підписані та надіслані за допомогою засобів електронної пошти або факсимільного зв`язку, мають однакову юридичну силу з оригіналом при умові наступного обміну оригіналами (пункт 11.3 договору).

24.02.2022 ТОВ "Торгпостач" та ТОВ "Компанія чисте місто" укладена додаткова угода №1 до договору, згідно з якою з 01.04.2022 по 30.04.2022 ціна оренди за 1 кв.м площі об`єкта оренди становить 10,00 грн. (без ПДВ), загальний розмір орендної плати об`єкта оренди становить 12 650,00 грн. без ПДВ за місяць з урахуванням індексації.

29.04.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору, відповідно до якої з 01.05.2022 по 31.05.2022 ціна оренди за 1 кв.м площі об`єкта оренди становить 10,00 грн. (без ПДВ), загальний розмір орендної плати об`єкта оренди становить 12 650,00 грн. без ПДВ за місяць з урахуванням індексації.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору оренди відповідачем, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Місцевий господарський суд, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірними висновки місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків (стаття 611 ЦК України).

За приписами статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди.

Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Як встановлено місцевим господарським судом, об`єкт оренди був переданий орендодавцем орендарю по акту приймання-передачі орендованого майна 16.11.2020.

Суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з твердженням позивача, що з 01.03.2022 (як вказано у позовній заяві), чи з 01.02.2022 (як вказано у наданій позивачем до матеріалів справи копії проекту додаткової угоди №1 від 01.02.2022) загальний розмір орендної плати становить 56 925,00 грн. за місяць, оскільки такі зміни шляхом укладання додаткової угоди у встановленому законом та договором порядку до договору не були внесені.

Місцевий господарський суд також не погодився з твердженням відповідача про звільнення його за заявою-зверненням від 19.05.2022 від орендної плати за березень 2022 року в повному обсязі, оскільки такі зміни у договір у встановленому порядку не були внесені.

Щодо виконання/невиконання відповідачем передбачених пунктом 3.10 договору робіт для поліпшення об`єкту оренди, а саме його утеплення (з використанням пожежо- та вибухобезпечних матеріалів) протягом 13 місяців з дати підписання договору до 30.11.2021 включно, на які орендар використовує залишок 50% від місячної орендної плати, що складає 12 650,00 грн., за 13 місяців з дати підписання договору до 30.11.2021 включно, суд першої інстанції встановив наступне.

Як стверджує позивач, такі роботи відповідачем виконані не були.

Водночас, відповідач вказує, що роботи для поліпшення об`єкту оренди, а саме його утеплення (з використанням пожежо- та вибухобезпечних матеріалів) виконані ним у повному обсязі, у підтвердження чого надав: договір підряду на виконання робіт від 19.11.2020, укладений між ТОВ "Красноармійське будівельно-монтажне експлуатаційне управління" (виконавець) та ТОВ "Компанія чисте місто" (замовник), за умовами якого виконавець приймає на себе зобов`язання за плату виконати будівельні, монтажні, ремонтні та інші роботи з утеплення об`єкта (приміщення загальною площею 1265 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вулиця Тельмана, 37, яким користується замовник з метою ведення господарської діяльності) з використанням пожежобезпечних та вибухобезпечних матеріалів, передбачені додатком №1 до цього договору; додаток №1 до цього договору (кошторис), в якому вказана загальна вартість робіт з урахуванням матеріалів 173 124,18 грн.; акт приймання-передачі виконаних робіт по вказаному договору від 07.01.2021; лист ТОВ "Красноармійське будівельно-монтажне експлуатаційне управління" з підтвердженням повної та своєчасної оплати визначених договором робіт від 17.08.2022 №24.

Інші докази виконання чи невиконання робіт для поліпшення об`єкту оренди, як то складений спільно позивачем і відповідачем акт огляду об`єкта оренди на предмет виконання таких робіт, висновок експертного дослідження і інше, за результатами дослідження яких суд міг би встановити цю обставину, відсутні.

Проте дана обставина не впливає на результат вирішення цього спору, оскільки договором не передбачено, що у разі невиконання орендарем передбачених пунктом 3.10 договору робіт для поліпшення об`єкту оренди, а саме його утеплення (з використанням пожежо- та вибухобезпечних матеріалів), 50% від місячної орендної плати, що складає 12 650,00 грн. в місяць, які орендар мав використати на виконання цих робіт, підлягають сплаті на рахунок орендодавця як орендна плата за 13 місяців з дати підписання договору до 30.11.2021 включно.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, що передбачені пунктом 3.10 договору 50% від місячної орендної плати, що складає 12 650,00 грн., за 13 місяців з дати підписання договору до 30.11.2021 включно не є заборгованістю по орендній платі за цей період.

Крім того, спірний договір не містить умов щодо порядку прийняття чи фіксації обома сторонами договору виконання передбачених пунктом 3.10 договору робіт, наслідків їх невиконання, відповідальності за невиконання.

Місцевий господарський суд також зазначив, що сторони не позбавлені можливості врегулювати це питання у спосіб, який не суперечить закону.

Враховуючи вищевикладене, за період оренди з 16.11.2020 (день приймання-передачі орендованого майна по акту від 16.11.2020) по 30.06.2022 (за змістом позовної заяви і наведеним у ній розрахунком заборгованість заявлена за період з моменту укладення договору по червень 2022 року включно), орендна плата згідно з договором і додатковими угодами №1, №2 становить:

- з 16.11.2020 по 30.11.2021 - 12 650,00 грн./міс;

- з 01.12.2021 по 30.03.2022 - 25 300,00 грн./міс;

- з 01.04.2022 по 31.05.2022 - 12 650,00 грн./міс;

- з 01.06.2022 по 30.06.2022 - 25 300,00 грн./міс.

За наведений вище період орендар повинен був сплатити орендарю орендну плату у сумі 309 925,00 грн. відповідно до наступного розрахунку:

- за 15 днів з 16.11.2020 по 30.11.2020 - 6 325,00 грн. (12 650 : 30 х 15);

- за 12 місяців з 01.12.2020 по 30.11.2021 - 151 800,00 грн. (12650 х 12);

- за 4 місяці з 01.12.2021 по 30.03.2022 - 101 200,00 грн. (25 300 х 4);

- за 2 місяці з 01.04.2022 по 31.05.2022 - 25 300,00 грн. (12 650 х 2);

- за 1 місяць з 01.06.2022 по 30.06.2022 - 25 300,00 грн.

Відповідно до долучених позивачем до матеріалів справи платіжних доручень відповідач станом на 05.07.2022 сплатив орендну плату у розмірі 324 338,89 грн.

Згідно з наданим відповідачем платіжним дорученням від 22.08.2022 №719 ним на рахунок позивача сплачена орендна плата у сумі 150,00 грн.

Враховуючи, що згідно з пунктом 3.5 договору 25 300,00 грн. зараховуються орендодавцем як плата за оренду останнього календарного місяця оренди, то за вказаний у позові період оренди по червень 2022 року включно відповідачем сплачено орендну плату у сумі 299 188,89 грн.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за вказаний період заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі відсутня, а заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за вказаний період у сумі 298 041,11 грн. є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення, як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову у справі №911/1250/22.

Згідно з частиною 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27.09.2001).

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2022 у справі №911/1250/22 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим судове рішення має бути залишеними без змін, а апеляційна скарга ТОВ "Торгпостач" - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Торгпостач" на рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2022 у справі №911/1250/22, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 267-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгпостач" на рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2022 у справі №911/1250/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2022 у справі №911/1250/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпостач".

4. Матеріали справи №911/1250/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 02.02.2023.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

О.М. Гаврилюк