номер провадження справи 17/177/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 Справа № 908/2077/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/2077/22

за позовною заявою: приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС, 03117, м. Київ, пр. Перемоги, 65

до відповідача: товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо, 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34

про стягнення 29 667,17 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

18.10.22 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 06.10.22 № 01596/0122 з вимогами приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС (далі ПрАТ СГ ТАС) до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (надалі ТДВ СК Кредо) про стягнення коштів в порядку суброгації у розмірі 29 667,17 грн., а саме: 23 873,57 грн. основного боргу, 4 329,95 грн. пені, 1 185,02 грн. інфляційних втрат та 278,63 грн. 3 % річних.

18.10.22 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 24.10.22 по справі № 908/2077/22 позовну заяву за вих. від 06.10.22 № 01596/0122 за позовом ПрАТ СГ ТАС залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, який не перевищує 7 днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків, до якої необхідно додати докази сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн. за звернення до господарського суду з позовною заявою (оригінал документу, який підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі).

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 26.10.22, ухвала суду від 24.10.22 про залишення позовної заяви без руху (вих. № 011964 від 26.10.22) отримана представником позивача 03.11.22.

14.11.22 до суду надійшла заява за вих. від 08.11.22 № 01787/0122 про усунення недоліків позовної заяви, якою усунуто недоліки вказані в ухвалі суду від 24.10.22 (вказана заява направлена позивачем засобами поштового зв`язку 08.11.22).

Ухвалою від 22.11.22 судом позовну заяву ПрАТ СГ ТАС прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2077/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Враховуючи положення ч. 1, ч. 4 ст. 116 та ст. 248 ГПК України, граничним строком розгляду цієї справи судом є 23.01.23 включно.

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач у позовній заяві зазначає, що між ПАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_1 було укладено договір комплексного страхування транспортних ризиків №FO-01203362 від 05.11.21 (далі договір страхування) згідно умов якого було застраховано ризик настання збитків Страхувальника, що спричинені пошкодженням, знищенням, втратою забезпеченого транспортного засобу (автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 ). 12.01.22 о 12 год. 15 хв. в м. Згурівка по вул. Кошового, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Wolkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції на слизькій дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1., 13.1.3Б ПДР України. Постановою Згурівського районного суду Київської області у справі №365/15/22 від 25.01.22 визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до калькуляції Audatex №00998_40 від 14.01.22, внаслідок його пошкодження, складає 32 966,96 грн. У відповідності до умов договору страхування, АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснило виплату страхового відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 26 373,57 грн., що підтверджується Страховими актами № 02685/40/922 від 27.01.22, №03591/40/922 від 03.02.22 та платіжними дорученнями. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія забезпеченого транспортного засобу, була застрахована згідно полісу ЕР №206032382, в ТДВ «ТДВ СК «КРЕДО», що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ, згідно якого: франшиза складає: 2500,00 грн.; ліміт відповідальності страховика за матеріальну шкоду становить: 130 000,00 грн. 11.02.22 АТ «СГ «ТАС» (приватне) направило заяву на виплату страхового відшкодування № 00549/9222 разом із документами визначеними ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Заява вручена уповноваженій особі відповідача 18.02.22, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 23 873,57 грн., пеню у розмірі 4 329,95 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 185,02 грн., 3% річних у розмірі 278,63 грн.

16.11.22 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за вих. №3166 від 14.11.22, в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги в сумі 23 873,57 грн. визнає та просить в порядку ст. 130 ГПК України повернути позивачеві 50% сплаченого судового збору. Також просить зменшити витрати на оплату правничої допомоги до 1000,00 грн. Щодо відшкодування 3%, інфляційних втрат та пені зазначив, що введення воєнного стану на території як форс-мажорна обставина призвело до того, що відповідач не мав змоги врегулювати справу та сплатити страхове відшкодування у строки, передбачені Законом.

02.12.22 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що відповідач отримавши претензію позивача, мав змогу ознайомитись з нею та у випадку неможливості виконати вчасно зобов`язання надати свої пояснення, однак відповідачем цього вчинено не було. Також позивач не погоджується з доводами відповідача щодо повернення позивачеві 50% сплаченої суми судового збору і просить стягнути з відповідача всю суму, зазначену у позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Наявні матеріали справи за № 908/2077/22 дозволяють розглянути справу по суті спору.

За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 23.01.23.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.11.21 між приватним акціонерним товариством Страхова група ТАС (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № FO-01203362 (далі договір добровільного страхування), за умовами якого застраховано ризик настання збитків страхувальника, що спричинені пошкодженням, знищенням, втратою забезпеченого транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 р.в. (далі застрахований автомобіль), на випадок страхових ризиків, у т.ч. ДТП.

12.01.22 о 12 год. 15 хв. в м. Згурівка по вул. Кошового, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Wolkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції на слизькій дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується заявою про настання події від 12.01.22 та протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР1В №182052 від 12.01.22.

Постановою Згурівського районного суду Київської області від 25.01.22 у справі № 365/15/22 (провадження № 3/365/11/22) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

У постанові Згурівського районного суду Киїівської області від 25.01.22 у справі № 365/15/22 (провадження № 3/365/11/22) зазначено (дослівно):

«…12 січня 2022 року о 12 годині 15 хвилин в смт Згурівка по вулиці Кошового водій ОСОБА_2 керував автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції на слизькій ділянці дороги та скоїв зіткнення з автомобілем OPEL AТSRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. п. 12.1, 13.1, 2.3Б Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно облікових даних Національної поліції України ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не притягувався.

За правилами ст. 251 КУпАП, на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,поясненнями потерпілих,висновком експерта,речовими доказами,показаннями технічних приладів та технічних засобів,іншими документами.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав та пояснив, що 12.01.2022 він керував своїм транспортним засобом по вулиці Кошовогозі швидкістю приблизно 40км/год., за 50-100метрів попереду нього рухався автомобіль OPEL. На перехресті вулиць Кошового-Українська автомобіль OPEL зупинився, він, ОСОБА_2 , також почав пригальмовувати, хотів уникнути зіткнення вивертаючи руль вліво, але не вийшло. Автомобілі VOLKSWAGEN та OPEL отримали механічні пошкодження. По всій автодорозі по вулиці Кошового була ожеледиця, особливо на перехресті. Працівники поліції тимчасово вилучили у нього водійське посвідчення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 12.01.2022 він керував автомобілем OPEL по вулиці Кошового та бачив, що позаду нього рухався автомобіль VOLKSWAGEN. Коли він під`їхав до вулиці Українська, зупинився щоб пропустити транспортний засіб, який рухався по головній дорозі, і в цей момент відчув удар ззаду в свій автомобіль. Автомобіль OPEL отримав механічні пошкодження. У цей день ожеледиця була по всій дорозі по вулиці Кошового, особливо на перехресті.…».

Внаслідок цієї ДТП застрахований транспортний засіб «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 р.в. зазнав механічних пошкоджень.

Згідно ремонтної калькуляції Audatex №00998_40 від 14.01.22 загальна вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 р.в. склала 32 966,96 грн.

Страховим актом від 27.01.22 № 02685/40/922 визначено суму страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 18 461,50 грн.

Страховим актом від 03.02.22 № 03591/40/922 визначено суму страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 7 912,07 грн.

Всього сума страхового відшкодування становить 26 373,57 грн.

Позивачем на підставі договору добровільного комплексного страхування, заяви про настання події, страховий актів від 27.01.22 № 02685/40/922 та від 03.02.22 № 03591/40/922 здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у сумі 26 373,57 грн., а саме: платіжними дорученнями від 07.02.22 № 249156 на суму 7 912,07 грн. та від 28.01.22 №247157 на суму 18 461,50 грн.

У порядку досудового врегулювання спору ПрАТ Страхова група ТАС було направлено на адресу відповідача регресну заяву про виплату страхового відшкодування від 11.02.22 № 00549/9222 на суму компенсації витрат передбачену законодавством з проханням здійснити відшкодування в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 26 373,57 грн.

Вказана заява ПрАТ Страхова група ТАС про виплату страхового відшкодування отримана представником ТДВ СК Кредо 18.02.22.

Вирішуючи спір у цій справі по суті спору суд виходив з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або ін. особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Змістом ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування», страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Як вже зазначалось вище, 12.01.22 о 12 год. 15 хв. в м. Згурівка по вул. Кошового, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Wolkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції на слизькій дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується заявою про настання події від 12.01.22 та протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР1В №182052 від 12.01.22.

Наявними у матеріалах цієї господарської справи доказами підтверджується виплата позивачем страхового відшкодування у сумі 26 373,57 грн. згідно страхових актів від 27.01.22 № 02685/40/922 та від 03.02.22 № 03591/40/922 та платіжних доручень від 07.02.22 № 249156 на суму 7 912,07 грн. та від 28.01.22 №247157.

Як унормовано ч. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і т.і.) володіє транспортним засобом, механізмом, ін. об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За приписами ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ст. 9 Закону України «Про страхування»).

За змістом ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно із ст. 29 наведеного вище Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як зазначалось вище у тексті цього рішення, постановою Згурівського районного суду Київської області від 25.01.22 у справі № 365/15/22 (провадження № 3/365/11/22) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Wolkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача відповідно до полісу серії ЕР № 206032382, діючий станом на 12.01.22, франшиза 2500,00 грн., ліміт відповідальності за шкоду майну 130 000,00 грн.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до винної у ДТП особи та, оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Wolkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , що спричинив зазначене ДТП, застрахована у відповідача згідно з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 206032382, то останній має відшкодовувати шкоду завдану внаслідок ДТП.

З огляду на викладені обставини справи, умови полісу серії ЕР № 206032382 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, а також визнання позову відповідачем суд дійшов висновку, що товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (, відповідач у цій справі) повинно відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком, у межах суми, що перейшла до позивача з урахуванням того, що франшиза за полісом серії ЕР № 206032382 становить 2500,00 грн.

Згідно із ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затв. наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 № 142/5/2092).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс * (1- Ез), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.17 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15, від 06.02.18 у справі № 910/3867/16, від 01.02.18 у справі № 910/22886/16.

Перевіривши розрахунок розміру матеріального збитку судом встановлено, що він виконаний вірно, враховано також коефіцієнт фізичного зносу 0,7.

Отже, вартість матеріального збитку автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 р.в., розрахована на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та відповідно до спеціального Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та складає 26373,57 грн.

Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачу в порядку регресу 23 873,57 грн. (26 373,57 грн. 2500,00 грн. (франшизи).

А тому, з підстав викладених вище, судом задовольняється позовна вимога ПрАТ Страхова група ТАС до ТДВ СК Кредо в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 23873,57 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 4 329,95 грн. (за період з 18.05.22 по 06.10.22), інфляційні втрати 1 185,02грн. (за період червень-серпень 2022р.) та 3 % річних у розмірі 278,63 грн. (за період з 18,05.22 по 06.10.22).

Згідно із п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Як вже вище було зазначено в тексті цього рішення, у порядку досудового врегулювання спору ПрАТ «Страхова група «ТАС» було направлено на адресу відповідача заяву про страхове відшкодування від 11.02.22 № 00549/9222 на суму компенсації витрат передбачену законодавством з проханням здійснити виплату суми страхового відшкодування в розмірі 26 373,57 грн.

Вказана заява про виплату страхового відшкодування отримана представником ТДВ СК Кредо 18.02.22.

Тобто, відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про виплату страхового відшкодування з врахуванням приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України - до 18.05.22 включно.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошового зобов`язання, незалежно від підстави їх виникнення договору або делікту.

Чинним цивільним законодавством не визначений строк виконання одним страховиком зобов`язання з відшкодування іншому страховику шкоди, однак цей строк пов`язаний із моментом пред`явлення відповідною особою (в цьому випадку страховиком) зворотної вимоги до відповідача.

Зокрема, приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що у випадку, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги.

Оскільки правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, а також те, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов`язанням, то враховуючи, що відповідач отримав вимогу позивача (заяву про виплату страхового відшкодування від 11.02.22 № 00549/9222 18.02.22 (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення), однак не виплатив суму страхового відшкодування у визначений ст. 530 ЦК України строк, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача (ТДВ «СК «Кредо») на користь позивача інфляційного збільшення 1 185,02 грн. та 3 % річних у розмірі 276,67 грн.

При цьому, судом враховано, що до періоду нарахування 3% річних позивачем помилково включено 18.05.22 останній (90-й) день, в який відповідач мав здійснити оплату страхового відшкодування.

Як наслідок судом визнаються законними та такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача до відповідача про стягнення 276,67 грн. 3 % річних та 1 185,02 грн. індексу інфляції.

Щодо позовної вимоги про стягнення 4 329,95 грн. пені, то суд зазначає наступне.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п. 36.5 ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Як вбачається з матеріалів справи, даний господарський спір виник з правовідносин відшкодування шкоди в порядку регресу, а не з договірних зобов`язань сторін у цій справі.

Законами України Про страхування та Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (спеціальними законами), які в окремих випадках застосовуються до спірних правовідносин, не передбачено нарахування неустойки (пені) у разі звернення страхової компанії з регресним позовом чи в порядку суброгації до іншої страхової компанії, відповідальної за шкоду, заподіяну винною у ДТП особою, договірні відносини між сторонами відсутні.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання (в тому числі щодо неустойки) вчиняється у письмовій формі.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п.1 ч.2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Однак, правові підстави для стягнення суми пені відсутні, оскільки розмір пені договором або актом цивільного законодавства у спірних правовідносинах сторін не визначено.

Положення п. 36.5 ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не розповсюджується на правовідносини між сторонами у даній справі, оскільки у вищевказаній нормі чітко йдеться про обов`язок страховика сплатити саме на користь страхувальника (потерпілої особи) або ж вигодонабувача пеню в разі прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика.

З огляду на зазначене, господарський суд вважає безпідставною позовну вимогу про стягнення з відповідача 4 329,95 грн. пені, а тому вважає, що у їх задоволенні слід відмовити.

Щодо заперечень відповідача (викладених у відзиві за вих. №3166 від 14.11.22) щодо відшкодування 3% річних та інфляційних втрат з огляду на форс-мажорні обставини, викликані введенням в Україні з 24.02.22 воєнного стану, суд зазначає наступне.

Верховний Суд України у постанові від 12.04.17 у справі №3-1462гс16 зазначив, що порушення відповідачем строків розрахунків за отриманий товар, що встановлені договором поставки, є підставою для нарахування платежів, передбачених ст. 625 ЦК України, а наявність форс-мажору не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Верховний Суд України підкреслив, що платежі, встановлені ст.625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, які наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Також Верховний Суд України зазначив, що ст. 617 ЦК України встановлено загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а ст. 625 ЦК України є спеціальною та такою, що не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

Отже, Верховний Суд України розв`язуючи спір застосовує принцип права щодо пріоритету спеціальної норми над загальною.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 09.11.16 у справі № 3-1195гс16.

14.01.20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи №924/532/19 досліджував питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат і 3% річних, де визначив, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, посилання відповідача на введення на території України воєнного стану, що є форс-мажорною обставиною, та звільняє боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (у вигляді 3% річних та інфляційних втрат), є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

При цьому, судом клопотання відповідача (викладене у відзиві за вих. №3166 від 14.11.22) про повернення позивачеві 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України не задовольняється з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Тобто, мова йде про визнання позовних вимог у повному обсязі, а не без будь-яких обмовок щодо часткового визнання позовних вимог.

У даному випадку відповідачем позов визнано частково, про що зазначено у відзиві за вих. №3166 від 14.11.22, а саме: відповідач визнає позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 23 873,57 грн.

Яке наслідок, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача та застосування норм ст. 130 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 20, 24, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 130, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ) на користь приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС (03117, м. Київ, пр. Перемоги, 65, ) 23 873 (двадцять три тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 57 коп. страхового відшкодування, 1 185 (одну тисячу сто вісімдесят п`ять) грн. 02 коп. інфляційних втрат, 276 (двісті сімдесят шість) грн. 67 коп. 3% річних та 2 118 (дві тисячі сто вісімнадцять) грн. 73 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України … повний текст рішення складено 02.02.2023.

Суддя В.Л. Корсун