РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2023Справа № 910/11933/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Улахли О.М., розглянув в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані"

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтєк"

про стягнення 2 592 988,25 грн.

за участі представників:

від позивача - Борисова Д.Д., Школа Є.М.;

від відповідача - Карпінський С.В.;

від третьої особи - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення 2 592 988,25 грн. Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за виданою банківською гарантією.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2022 задоволено самовідвід визначеного автоматичним розподілом справи судді Балац С.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу від 21.11.2022 справу передано на розгляд судді Кирилюк Т.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого засідання та встановлено строки надання учасниками процесуальних документів.

Відповідачем 28.12.2022 надано суду відзив та доповнення до відзиву, яким заперечено вимоги повністю з огляду на відсутність підстав для виплати за виданою гарантією.

Крім того, 28.12.2022 відповідачем надано заяву про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, у задоволенні якої судом відмовлено.

Позивачем 02.01.2023 надано суду два екземпляри відповіді на відзив, яким заперечено доводи відповідача.

Відповідачем 09.01.2023 надано суду заперечення та дві заяви про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції. У задоволенні заяв судом відмовлено ухвалою від 16.01.2023.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 07.02.2023.

У судовому засіданні 07.02.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивачем та третьою особою у справі (яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) укладено договір №СЕ/92/01-0612 від 04.06.2012, за умовами якого позивач зобов`язався поставляти товари третій особі у справі, а остання - приймати та оплачувати їх вартість.

За умовою пункту 5.1 договору №СЕ/92/01-0612 від 04.06.2012 доставка позивачем товарів здійснюється відповідно до замовлень третьої особи у справі.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що поставка здійснюється на умовах DDP Інкотермс2000 Київ, вул. Куренівська 29А.

Відповідно до пункту 5.9 договору №СЕ/92/01-0612 від 04.06.2012 виключним, належним та достовірним доказом здійснення поставки товарів є видаткова та товаротранспортна накладна з відміткою (підписом) покупця про приймання відповідної партії товару.

Пунктом 5.10 цього ж договору визначено, що у випадку постачання товару у контейнері, приймання здійснюється у присутності представників продавця, покупця та сюрвеєра.

За умовою пункту 6.6.4 в редакції додаткової угоди №4 від 18.09.2018 оплата кожної партії товару здійснюється протягом 60 днів з дати поставки відповідної партії товару.

Покупець за умовою пункту 6.6.3 (в редакції додаткової угоди №4 від 18.09.2018) договору №СЕ/92/01-0612 від 04.06.2012 зобов`язався надати позивачу банківську гарантію в якості забезпечення своїх зобов`язань з оплати отриманого товару.

За умовами виданої 19.09.2018 банківської гарантії №G0917/8055/6 з урахуванням змін до неї №1 та №2 відповідач зобов`язався строком до 29.07.2022 включно, виплатити позивачу будь-яку суму у межах 2 500 000,00 грн., що не перевищує порушених третьою особою у справі зобов`язань.

Відповідно до статі 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

Статтею 563 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Умовами наданої відповідачем гарантії визначено, що зобов`язання оплати вимоги позивача протягом 30 банківських днів виникає з моменту надання, у тому числі, копій відповідних видаткових накладних на товар з підписом представника покупця, що підтверджує отримання покупцем товару від постачальника.

Таким чином, суд має погодитись з доводами відповідача, що належне оформлення певної видаткової накладної є чітко визначеною вимогою як платіжної гарантії №G0917/8055/6 так і договору №СЕ/92/01-0612 від 04.06.2012.

Крім того, суд у даному випадку має досліджувати виключно і саме ті документи, що були долучені позивачем (як управненою стороною) до вимоги про сплату 2 500 000 грн за виданою відповідачем гарантією.

Документи, які не були долучені позивачем до своєї вимоги, судом не можуть братись до уваги, оскільки вони мали існувати на дату звернення з вимогою та мали бути долученими до цієї вимоги.

Таким чином, судом у даному випадку досліджується виключно наявність у відповідача права відмовити у виплаті грошових коштів за виданою ним платіжною гарантією на час прийняття відповідного рішення.

Позивач 28.07.2022 звернувся до відповідача з вимогою №SEUC 22/07/2325 від 26.07.2022 про сплату 2 500 000, 00 грн. за виданою платіжною гарантією №G0917/8055/6.

Відповідач листом №Е.42.0.0.0/4-220809/23833 від 09.08.2022 відмовив у задоволенні вимоги з огляду на не дотримання відповідачем вимог гарантії щодо документального оформлення.

Суд має погодитись з доводами відповідача у тому, що:

- мова йде про банківську операцію, яка потребує належної ідентифікації усіх її учасників, у тому числі і осіб, що приймали товар від імені третьої особи у справі;

- обов`язок виконання умов банківської гарантії відповідача повністю залежить від виконання позивачем умов виданої гарантії в частині належного повідомлення і підтвердження правомірності вимоги про сплату грошових коштів.

З супровідного листа до вимоги №SEUC 22/07/2325 від 26.07.2022 вбачається, що позивачем було надано відповідачу копії 16 видаткових накладних на 18 аркушах паперу, у тому числі копії видаткових накладних № від 20.01.2022 на суму 1 112 682,23 грн, № від 09.02.2022 на суму 548 993,81 грн, № від 05.05.2022 на суму 33 798,65грн та № від 11.05.2022 на суму 40 175,10 грн.

Суд має погодитись з доводами відповідача, що копії видаткових накладних № від 20.01.2022 на суму 1 112 682,23 грн та № від 09.02.2022 на суму 548 993,81 грн підтверджують факт отримання товарів від позивача представником ТОВ "Логістік-Плюс", а не третьою особою у даній справі (ТОВ "Алтєк").

За видатковими накладними № від 05.05.2022 на суму 33 798,65грн та № від 11.05.2022 на суму 40 175,10 грн взагалі неможливо ідентифікувати отримувача товарів.

Враховуючи чіткі вимоги пункту 5.9 договору №СЕ/92/01-0612 від 04.06.2012 та умови здійснення виплат за платіжною гарантією суд має визнати правомірність відмови відповідача від здійснення платежу за гарантією у цій частині, оскільки позивачем очевидно не дотримано встановлених самою гарантією умов документального оформлення.

У той же час, судом відхиллено доводи відповідача в частині юридичної неможливості виконання зобов`язання за виданою платіжною гарантією частково від заявленої вимоги.

Як зазначалось раніше, за умовою платіжної гарантії №G0917/8055/6 (з урахуванням змін до неї №1 та №2) відповідач зобов`язався строком до 29.07.2022 включно, виплатити позивачу будь-яку суму у межах 2 500 000,00 грн, що не перевищує порушених третьою особою у справі зобов`язань.

Встановивши відсутність частини належним чином оформлених документів, обов`язковість яких визначено умовами виданої гарантії, відповідач отримав право відмовити у грошовій виплаті лише у частині непідтверджених порушень третьою особою у справі грошових зобов`язань.

Натомість, відповідачем відмовлено у виконанні своїх зобов`язань повністю.

Окремо суд має зазначити, що фактично лист відповідача №Е.42.0.0.0/4-220809/23833 від 09.08.2022 про відмову від виконання своїх зобов`язань містить лише одну підставу: «з наданих видаткових накладних неможливо встановити, що отримувачем товару є третя особа у справі».

Інші всі доводи відповідача очевидно виникли на стадії даного судового розгляду.

Доводи відзиву в частині накладення електронного підпису представників третьої особи у справі в інший день, ніж дата виготовлення видаткових накладних судом до уваги не приймаються, оскільки це питання врегульовано пунктом 5.8 договору №СЕ/92/01-0612 від 04.06.2012 і не потребує додаткового тлумачення.

Крім того, судом не приймається до уваги підкреслене твердження відзиву в частині забезпечення зобов`язань, що виникли до 31.08.2020, оскільки це твердження прямо спростовується умовами самої платіжної гарантії з урахуванням змін.

Судом встановлено, що відповідач отримав право відмовитись від виконання своїх зобов`язань лише в частині вимоги, яка не підтверджена належним чином оформленими видатковими накладними.

Відповідно, відповідач не набув права відмови від виконання своїх зобов`язань повністю, оскільки інші 12 наданих позивачем видаткових накладних повністю відповідають умовам гарантії №G0917/8055/6 (наявність електронних цифрових підписів та підписів представників відповідача, скріплених печаткою) та належним чином підтверджують наявність прострочених грошових зобов`язань третьої особи у справі перед позивачем загальною сумою 773 277, 73 грн.

Таким чином, відповідач був зобов`язаним задовольнити вимогу позивача про здійснення виплати за виданою гарантією частково у розмірі 773 277, 73 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відмова від здійснення виплати за виданою гарантією у розмірі належним чином підтверджених порушень грошових зобов`язань третьої особи у справі загальною сумою 773 277, 73 грн є порушенням відповідачем господарсько-правового зобов`язання за виданою ним платіжною гарантією №G0917/8055/6.

Судом відхиллено доводи відповідача в частині тверджень про те, що у третьої особи у справі «не виник строк виконання зобов`язань» у зв`язку з дією обставин непоборної сили.

Строк виконання грошових зобов`язань третьої особи у справі чітко встановлено пунктом 6.6.4 договору поставки: оплата кожної партії товару здійснюється протягом 60 днів з дати поставки відповідної партії товару.

Передбачена цим же договором можлива пролонгація строків виконання зобов`язань не призводить до автоматичної зміни встановлених договором строків. У такому випадку заінтересована сторона набуває права ініціювати або дострокове розірвання договору, або внесення відповідних змін до договору з визначенням нових строків.

Факт знищення продукції пожежею у результаті ведення бойових дій агресором має значення при визначенні особи, яка несе ризик такого знищення. За загальним правилом ризик випадкового знищення несе власник майна. У даному випадку, за умовами укладеного договору поставки право власності на знищене майно перейшло до третьої особи у справі у момент отримання цього майна за видатковими накладними.

Відповідно, у суду відсутні правові підстави для покладення негативних наслідків пожежі на позивача, оскільки останній не був його власником. Крім того, відповідачем доведено суду, що третьою особою у справі вже вчинено юридичні дії відносно винної особи та отримано відповідний судовий захист порушених прав.

Окремо судом враховано, що всі належним чином оформлені видаткові накладні на товари загальною вартістю 773 277, 73 грн датуються після 24.02.2022, тобто третьою особою у справі товари без будь-яких заперечень отримувались від позивача протягом дії обставин непоборної сили.

Судом також враховано, що третя особа у справі та відповідач є носіями грошових зобов`язань, а здійснення платежів банківською системою не припинялось з моменту початку збройної агресії, що ставить під сумнів твердження про неможливість виконання зобов`язання внаслідок дії саме обставин непоборної сили.

Враховуючи наведене, судом встановлено відсутність фактичних та правових підстав для звільнення як відповідача так і третьої особи у справі від виконання ними грошових зобов`язань.

Встановивши наявність порушеного права позивача та кореспондованого обов`язку відповідача суд задовольняє позовну вимогу про стягнення грошових коштів за виданою відповідачем гарантією частково у розмірі 773 277, 73 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене Законом право кредитора вимагати стягнення боргу з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Судом встановлено, що у відповідача наявний обов`язок зі сплати 773 277, 73 грн. за виданою платіжною гарантією.

Відповідно, суд частково задовольняє вимогу про стягнення інфляційних втрат за період часу з 09.08.2022 по 01.11.2022 з розрахунку 773 277, 73 грн боргу та встановлених індексів інфляції за серпень (101,1%), вересень (101,9%) та жовтень (102,5%) 2022 року загальною сумою 42 530,28 грн.

Крім того, суд частково задовольняє вимогу про стягнення 3% річних за визначений позивачем період часу з 09.08.2022 по 01.11.2022 (з розрахунку 773 277, 73*3%/365*85) у розмірі 5 402,35 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" (01032, місто Київ, вулиця Льва Толстого, будинок 57; ідентифікаційний код 36048094) 773 277 (сімсот сімдесят три тисячі двісті сімдесят сім) грн 73 коп. основного боргу, 42 530 (сорок дві тисячі п`ятсот тридцять) грн 28 коп. інфляційних втрат, 5 402 грн (п`ять тисяч чотириста дві) грн 35 коп. 3 % річних та 12 318 (дванадцять тисяч триста вісімнадцять) грн 15 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 09.02.2023

Суддя Т.Ю. Кирилюк