РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2023Справа № 910/12496/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Комунального підприємства "Володимирський ринок" до фізичної особи Венгер Юлії Іванівни про стягнення заборгованості в сумі 37 210,40 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2022 року Комунальне підприємство "Володимирський ринок" (далі - Підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання укладеного 1 вересня 2019 року між ним та Фізичною особою - підприємцем Венгер Юлією Іванівною (далі - Підприємець) договору про надання послуг ринку № 401-П-19 позивач надав відповідачу передбачені цією угодою послуги у період з лютого 2022 року по жовтень 2022 року на суму 37 210,40 грн. Оскільки Підприємець, який припинив свою господарську діяльність, взяте на себе за цим договором зобов`язання з оплати наданих йому послуг за вказаний період не виконав, Підприємство, посилаючись на статті 11, 509, 525, 526, 530, 626, 901, 903 Цивільного кодексу України далі - (ЦК України) та статтю 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просило суд стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу.

Ухвалою від 17 листопада 2022 року суд звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Відділ) щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

30 листопада 2022 року на електронну адресу суду та 6 грудня 2022 року через загальний відділ діловодства суду надійшла відповідь Відділу про те, що Венгер Ю.І. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 2 грудня 2022 року вищенаведену позовну заяву Підприємства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12496/22 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 2 грудня 2022 року про відкриття провадження у справі № 910/12496/22 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місце проживання відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_2 .

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали від 2 грудня 2022 року було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду в зв`язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки відсутність особи за адресою місця проживання, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 2 грудня 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua).

Проте відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

2 січня 2023 року через загальний відділ діловодства суду від Підприємства надійшло письмове підтвердження від вказаної дати № 01, в якому позивач повідомив суд, що ціна позову не змінилася, спірна заборгованість не погашена.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

1 вересня 2019 року між Підприємцем та Підприємством укладено договір про надання послуг ринку № 401-П-19, за умовами якого останнє зобов`язалося надавати послуги ринку, які споживаються у процесі торгівлі на ринку, а Підприємець - оплатити надані йому послуги.

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печаткою позивача.

Згідно з пунктами 2.1. та 2.2. договору тарифи на послуги ринку та інші види робіт, пов`язані із забезпеченням діяльності ринкового господарства, встановлюються адміністрацією ринку. Перелік та вартість послуг ринку (ціна договору) визначається згідно з тарифами на послуги ринку, затвердженими Підприємством, та зазначаються сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною зазначеного договору.

Відповідно до пункту 2.4. вказаної угоди оплата вартості послуг ринку та інші платежі здійснюються Підприємцем у повному обсязі до 5 числа календарного місяця за поточний місяць через касу позивача на його поточний рахунок у банку або за допомогою інших засобів розрахунків, погоджених сторонами.

За відсутності у Підприємця обґрунтованих письмових заперечень стосовно якості та кількості наданих послуг ринку за відповідний календарний місяць, надісланих позивачу засобами поштового зв`язку до 5-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавалися послуги, вважається, що протягом цього місяця позивач надав відповідачу послуги ринку належної якості в повному обсязі, а відповідач - прийняв їх без заперечень.

За умовами пунктів 4.3., 4.4. цієї угоди обсяг (перелік) послуг ринку, що надаються Підприємцю, визначається сторонами в додаткових договорах (додатках), що є невід`ємними частинами даного правочину. Послуги ринку надаються у єдиному технологічному процесі господарської діяльності відповідача.

Відповідно до підпункту 16 пункту 5.2.1. договору Підприємець зобов`язаний підписувати акти приймання-передачі наданих послуг та акти звірки взаєморозрахунків у випадку їх направлення чи вручення позивачем відповідачу.

За умовами пункту 3.1. та 3.5. договору він є укладеним з 1 вересня 2019 року та діє до кінця календарного місяця поточного року. У разі відсутності письмового повідомлення однієї із сторін про припинення цього договору за 7 календарних днів дня закінчення строку його дії, він вважається продовженим на 1 календарний місяць на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Згідно з пунктом 7.1. договору всі зміни, доповнення та додатки є його невід`ємними частинами, якщо складені письмово й підписані уповноваженими представниками сторін.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено низку додаткових угод, а саме: від 1 вересня 2019 року, від 17 березня 2020 року, від 20 квітня 2020 року, від 24 квітня 2020 року, від 24 грудня 2020 року, від 19 березня 2021 року, від 9 квітня 2021 року та від 23 липня 2021 року.

Вказаними додатковими угодами сторони змінювали, зокрема, вартість послуг ринку, крім відшкодування вартості спожитої електричної енергії.

Судом також встановлено, що на виконання укладеного між сторонами договору позивач у період його дії надав Підприємцю послуги на загальну суму 29 285,60 грн (разом з ПДВ), що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів здачі-прийняття послуг: від 28 лютого 2022 року на суму 5 871,40 грн, від 31 березня 2022 року на суму 3 440,00 грн, від 30 квітня 2022 року на суму 3 440,00 грн, від 31 травня 2022 року на суму 3 440,00 грн, від 30 червня 2022 року на суму 3 440,00 грн, від 31 липня 2022 року на суму 5 540,60 грн, від 31 серпня 2022 року на суму 4 113,60 грн.

Вказані акти здачі-прийняття послуг підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печаткою позивача.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за наведеним договором також свідчить відсутність з боку замовника претензій та повідомлень про порушення виконавцем умов цього правочину, а також підписаний сторонами акт звірки за період з 1 лютого 2022 року по 10 серпня 2022 року.

Крім того, у матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії актів здачі-приймання наданих послуг: за вересень 2022 року на суму 3 440,00 грн та за жовтень 2022 року на суму 4 681,30 грн.

Зі змісту вказаних актів вбачається, що вони не були підписані Підприємцем.

Разом із тим, жодних письмових заперечень щодо наданих послуг за вересень-жовтень 2022 року ні відповідачем, ні Підприємцем не було надано. Такі докази відсутні в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи положення пункту 2.5. договору, послуги за вересень 2022 року на суму 3440,00 та за жовтень 2022 року на суму 4 681,30 грн вважаються наданими та прийнятими без зауважень.

Листом від 7 листопада 2022 року № 391 Підприємство звернулося до Підприємця з претензією-вимогою про сплату заборгованості в розмірі 37 210,40 грн.

Однак вказана претензія була залишена без задоволення.

У той же час судом встановлено, що на момент розгляду даної справи згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Підприємець припинив свою господарську діяльність.

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

Відповідно до статті 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичних осіб - підприємців є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Враховуючи суб`єктний склад учасників даної справи, а також те, що спірні правовідносини виникли з господарського договору, тому суд дійшов висновку про те, що у зв`язку із втратою у відповідача статусу фізичної особи-підприємця її зобов`язання за вказаним договором не припинилися.

Аналогічна правова позиція сформована в постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року в справі № 127/23144/18.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії акта звірки, підписаного між сторонами, вбачається, що станом на 1 лютого 2022 року у Підприємця була передплата за договором у розмірі 196,50 грн, яка була врахована позивачем при здійсненні розрахунку позовних вимог.

Оскільки сума боргу Венгер Ю.І., яка складає 37 210,40 грн (37 406,90 грн - 196,50 грн), підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і остання на момент прийняття рішення не надала документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги останнього про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, в зв`язку з чим така вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Підприємства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи Венгер Юлії Іванівни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Володимирський ринок" (03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 115; ідентифікаційний код 01565129) 37 210 (тридцять сім тисяч двісті десять) грн 40 коп. основного боргу та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 30 січня 2023 року.

СуддяЄ.В. Павленко