ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"23" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2387/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

розглянувши справу за позовом: Приватного підприємства «Керуюча компанія КОІН» (2-й провулок Сурікова, буд. 2А, оф. 102, м. Одеса, 65017)

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еталон 2017» (вул. Маршала Малиновського, буд. 16-Б, м. Одеса, 65017)

про стягнення 96744,79 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Керуюча компанія КОІН» звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еталон 2017», в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, поданої із заявою про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 43-46, т.1), просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 96744,79 грн, з яких: 88722,35 грн сума основного боргу, 7049,95 грн сума інфляційного збільшення та 972,49 грн сума 3% річних.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання послуг від 01.06.2022 №06/20 в частині повної та своєчасної оплати за надані позивачем послуги.

Ухвалою суду від 05.10.2022 позовну заяву Приватного підприємства «Керуюча компанія КОІН» було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2387/22; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27.10.2022 о 14:00.

У судовому засіданні 27.10.2022 судом протокольною ухвалою було оголошено перерву в судовому засіданні до 10.11.2022 о 15:00. 10.11.2022 судом було постановлено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 28 листопада 2022 року о 12:30.

Судове засідання, призначене судом на 28.11.2022 о 12:30, не відбулось, у зв`язку з відсутністю електропостачання в будівлі суду.

Ухвалою суду від 29.11.2022 судом було призначено судове засідання у цій справі на 19 грудня 2022 року о 14:40. У судовому засіданні 19.12.2022 судом протокольною ухвалою було оголошено перерву в судовому засіданні до 23.01.2023 о 13:45.

12.01.2023 до суду від позивача надійшла заява (а.с. 128-132, т.1), в якій останній просить суд: закрити провадження у цій справі в частині вимог позивача про стягнення з відповідача основного боргу, у зв`язку з відсутністю предмету спору, та повернути позивачу сплачений ним за заявлення цієї вимоги судовий збір; прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних, а також закрити провадження у справі в цій частині вимог та повернути позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору за заявлення цих вимог.

У судове засідання 23.01.2023 представники сторін не з`явились, при цьому про місце, дату та час судового засідання останні були повідомлені належним чином. Крім цього, 18.01.2023 від представника позивача до суду надійшло клопотання, в якому він просить суд розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши заяву позивача про закриття провадження у справі та проаналізувавши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо предмет спору відсутній.

Як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник спір між позивачем і відповідачем. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Суд закриває провадження у справі за відсутності предмета спору у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Між цим суд відзначає, що закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Так, предметом спору в цій справі є грошові кошти в загальному розмірі 96744,79 грн, з яких: 88722,35 грн сума основного боргу, 7049,95 грн сума інфляційного збільшення та 972,49 грн сума 3% річних.

Як пояснив суду позивач у поданій до суду заяві, відповідач після відкриття провадження у цій справі сплатив суму основного боргу в розмірі 88722,35 грн, на підтвердження чого позивач до матеріалів справи долучив платіжні доручення: від 22.12.2022 № 1399 та від 22.12.2022 № 1401 (а.с. 131-132, т.1).

Отже, оскільки спір між сторонами в цій частині вимог позивача перестав існувати в процесі розгляду справи, суд, з врахуванням вищевказаних норм чинного законодавства, вважає необхідним на підставі п. 2 ч.1 ст.231 ГПК України закрити провадження у справі № 916/2387/22 в частині вимог позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 88722,35 грн.

Крім цього, у поданій до суду заяві позивач відмовився від заявлених до відповідача вимог про стягнення 7049,95 грн інфляційних втрат та 972,49 грн 3% річних.

Так, згідно з ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд зазначає, що принцип диспозитивності визначає межі здійснення господарським судом та учасниками справи їхніх процесуальних прав та обов`язків, надає учасникам справи можливість вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору та визначає обов`язок суду здійснювати провадження у справі виключно за зверненням особи, поданим до суду у відповідній процесуальній формі. Реалізація принципу диспозитивності у процесі здійснення правосуддя спрямована на досягнення справедливого балансу між суб`єктами судового процесу і визначає межі процесуальних дій суду у розгляді справи.

Згідно з ч.2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Отже, приймаючи до уваги подання позивачем письмової заяви про відмову від заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованих сум інфляційних втрат та 3 % річних, підписану уповноваженим представником позивача адвокатом Макаровим Віталієм Сергійовичем, який діє на підставі ордеру від 19.09.2022 № 1030357 та договору про надання правової допомоги від 12.09.2022 № 2, враховуючи обізнаність позивача про наслідки відмови від позову та у зв`язку з відсутністю у суду підстав вважати, що в діях сторін є недобросовісність виконання своїх процесуальних обов`язків, суд, з врахуванням вищевказаних норм чинного законодавства та завдання господарського судочинства, вважає можливим прийняти вищевказану відмову позивача та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача 7049,95 грн інфляційних втрат та 972,49 грн 3% річних.

Частиною 4 статті 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Приймаючи до уваги, що заяву про відмову від позову в частині вимог про стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3 % річних позивачем було подано на стадії розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про можливість повернення позивачу за його заявою судового збору, сплаченого при поданні позову, пропорційно розміру позовній вимозі, провадження по якій закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору, а саме в сумі 2275,27 грн., в решті суми сплаченого судового збору підстави для повернення відсутні.

Керуючись ст. 130, п. 2, 4 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 234-235, 254-255 Господарського процесуального кодексу України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Приватного підприємства «Керуюча компанія КОІН» від позову до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еталон 2017» в частині вимог про стягнення 7049,95 грн інфляційних втрат та 972,49 грн 3% річних.

2. Провадження у справі № 916/2387/22 закрити.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Керуюча компанія КОІН» (2-й провулок Сурікова, буд. 2А, оф. 102, м. Одеса, 65017, ) частину судового збору в сумі 2275 /дві тисячі двісті сімдесят п`ять/грн 27 коп, сплаченого згідно з платіжним дорученням від 19.09.2022 № 1229.

Повну ухвалу складено 30.01.2023.

Ухвала набирає законної сили 30.01.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля