ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

02.02.2023 м. Дніпро Справа № 908/1997/21

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Парусніков Ю.Б. (доповідач), розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.12.2021 (суддя Сушко Л.М.) у справі № 908/1997/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Навчально-Тренажерний Центр Підготовки Моряків "Аквамарин", м. Запоріжжя

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Суламат", м. Запоріжжя

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.12.2021 у справі № 908/1997/21 клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області (вх.№ 21143/08-08/21 від 12.10.2021) залишено без задоволення.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося до Центрального апеляційного господарського суду (далі - ЦАГС) з апеляційною скаргою, в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати оскаржувану ухвалу Господарського суду Запорізької області; ухвалити нове судове рішення, яким клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області - задовольнити.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.01.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.12.2021 у справі № 908/1997/21 - залишено без руху з підстав неподання доказів сплати судового збору та доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали по справі.

Оскільки скаржником не надано апеляційному господарському суду доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної ухвали, апеляційну скаргу з доданими до неї документами повернуто Головному управлінню ДПС у Запорізькій області ухвалою ЦАГС від 01.04.2022 без розгляду.

28.04.2022 Головне управління ДПС у Запорізькій області повторно звернулося з апеляційною скаргою до ЦАГС.

Ухвалою ЦАГС від 16.05.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.12.2021 у справі № 908/1997/21 залишено без руху. Ухвала суду мотивована тим, що за подання повторної апеляційної скарги у 2022 році, сума судового збору мала бути розрахована за ставкою, яка діяла станом на 01.01.2022 (2481,00 грн). Сплачена апелянтом сума судового збору (2270,00 грн) за подачу апеляційної скарги на ухвалу є меншою від законодавчо встановленого мінімуму на 211,00 грн, які судом запропоновано скаржнику доплатити.

Головне управління ДПС у Запорізькій області вимоги ухвали апеляційного господарського суду від 16.05.2022 в частині надання доказів сплати судового збору в сумі 211,00 грн не виконало. Натомість 23.05.2022 скаржник звернувся до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання повторної апеляційної скарги до ухвалення рішення, а також із заявою про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою ЦАГС від 08.06.2022 відмовлено Головному управлінню ДПС у Запорізькій області в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та заяви про продовження строку для усунення недоліків. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.12.2021 у справі № 908/1997/21 повернуто без розгляду.

23.12.2022 Головне управління ДПС у Запорізькій області втретє звернулося до ЦАГС з апеляційною скаргою (повторною) та просить: поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.12.2021 по справі № 908/1997/21; апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити; оскаржувану ухвалу скасувати; ухвалити нове судове рішення, яким клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Вжиття заходів для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою покладається на апелянта.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що після повернення йому ухвалою ЦАГС від 08.06.2022 апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.12.2021 по даній справі, податкова служба, в межах присічного строку, не зловживаючи своїм процесуальним правом, не допускаючи необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги, використала своє право на повторне звернення до апеляційного суду, що не суперечить приписам ч. 8 ст. 174 ГПК України.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, а тому у кожному окремому випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, з огляду на вимоги статей 13, 74 ГПК України заявник повинен довести обставини, на які він посилається як на поважні причини пропуску встановленого законом строку, шляхом подання відповідних доказів. Без доведення заявником таких обставин підстави для поновлення пропущеного строку та розгляду відповідної заяви у суду відсутні.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) Суд дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження рішення без наведення відповідних причин, порушують принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції.

З метою відновлення процесуального строку заявник має довести суду наявність відповідних обставин, їх поважність та непереборність, у зв`язку з тим, що норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суддя-доповідач зауважує, що апелянтом в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначено обставин, які можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних, оскільки з моменту повернення ухвалою ЦАГС від 08.06.2022 повторної апеляційної скарги до моменту звернення з даною апеляційною скаргою (23.12.2022), минуло більш ніж шість місяців. При цьому, долучене до апеляційної скарги платіжне доручення № 1019, яким податкова служба на виконання вимог ухвали ЦАГС від 16.05.2022 здійснила доплату судового збору на суму 211,00 грн, датоване 08.11.2022.

Апелянт не навів жодного мотиву та не надав жодного доказу в обґрунтування неможливості своєчасного (в межах присічного строку) виконання вимог ухвали ЦАГС від 16.05.2022, у тому числі й після повернення апеляційної скарги ухвалаю ЦАГС від 08.06.2022.

Крім того, суддя-доповідач акцентує увагу апелянта на тому, що з моменту усунення виявлених судом недоліків апеляційної скарги 08.11.2022 (здійснення доплати судового збору), апеляційну скаргу до ЦАГС податковою службою направлено лише 23.12.2022, тобто лише на 45 день після доплати, що вказує на допушене необ`єктивне зволікання з поданням апеляційної скарги поза межами присічного строку.

Згідно з ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням зазначеного вище, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог ст. 256 ГПК України має бути залишена без руху, оскільки підстави наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються судом неповажними.

На підставі ст. 260 ГПК України встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.12.2021 у справі № 908/1997/21 залишити без руху.

Надати скаржнику строк - протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали на усунення виявлених судом та зазначених в цій ухвалі недоліків апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту ї підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю.Б. Парусніков