РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.01.2023Справа № 910/15043/21 (910/8004/21)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний центр "Електротехнолюкс" (03083, м.Київ, вул. Пирогівський шлях, буд. 34)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м.Київ, вул.Пожарського, 3)

про стягнення 261 290,03 грн.

в межах справи №910/15043/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" (04074, м. Київ, вул. Резервна, 8, оф. 13, ідентифікаційний номер 44630056)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського,3, ідентифікаційний номер 30160757)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники учасників: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/15043/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісний центр "Електротехнолюкс" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про стягнення 221 952,61 грн основного боргу - заборгованості за виконані роботи/надані послуги за договором № 209/2016/КАМ/О від 23.03.2021, 13713,73 грн пені, 3428,43 грн 3% річних, 22195,26 грн штрафу.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.06.2021 прийняв позовну заяву до розгляду (суддя Ярмак О.М.), відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 справу № 910/8004/21 передано для розгляду в межах справи № 910/10741/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.08.2021 матеріали справи № 910/10741/21 (910/8004/21) передано на розгляд судді Чеберяку П.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2021 прийнято справу № 910/8004/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний центр "Електротехнолюкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про стягнення 261 290,03 грн. до розгляду в межах справи № 910/10741/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" та зупинено провадження у справі № 910/10741/21 (910/8004/21) до повернення матеріалів справи № 910/10741/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2022 (суддя Чеберяк П.П.) вирішено поновити провадження у справі № 910/10741/21 (910/8004/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний центр "Електротехнолюкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про стягнення 261 290,03 грн. Передати матеріали справи № 910/10741/21 (910/8004/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний центр "Електротехнолюкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про стягнення 261 290,03 грн. для розгляду в межах справи Господарського суду міста Києва № 910/15043/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".

У відповідності до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвала про прийняття справи до розгляду в межах справи № 910/15043/21 була вручена позивачу 21.11.2022, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 252 з відміткою про вручення відповідної ухвали суду.

Дана ухвала також була вручена відповідачу 18.11.2022, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 260 з відміткою про вручення відповідної ухвали суду.

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2022, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2016 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір на перемотку та ремонт електродвигунів № 209/2016/КАМ/О, за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання за завданням замовника виконати роботи з перемотки та ремонту електродвигунів, а замовник бере на себе зобов`язання прийняти й оплатити виконані роботи з технічного обслуговування в розмірі, строки та в порядку, що передбачені умовами цього договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору розрахунки між замовником і виконавцем за здійснення технічного обслуговування здійснюються замовником на підставі належним чином оформленого, підписаного уповноваженими представниками двох сторін акту виконаних робіт.

Оплата вартості технічного обслуговування здійснюється замовником шляхом перерахування -ротових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 21 (двадцять один) календарних днів з дати підписання акту виконаних робіт уповноваженими представниками сторін (пункт 2.2 договору).

У пунктах 4.7-4.9 договору сторонами погоджено, що технічне обслуговування, передбачене цим договором, вважається наданим з моменту підписання сторонами акту передачі обладнання та акту виконаних робіт уповноваженими представниками сторін. Прийняття обладнання виконавцем для здійснення технічного обслуговування проводиться у присутності уповноваженого представника замовника, про що складається акт прийому - передачі. Акт прийому - передачі підписується та скріплюється печатками та підписами сторін, або їх уповноваженими представниками.

Згідно з пунктом 4.12 договору в день повернення обладнання з технічного обслуговування, виконавець повинен надати замовнику в 2 (двох) екземплярах акт виконаних робіт, з переліком наданих послуг та розрахунком їх вартості для його підписання. Замовник зобов`язаний підписати переданий йому акт виконаних робіт в строк, що не перевищує 5- ти (п`яти) робочих днів з моменту отримання акту виконаних робіт, і направити виконавцю один екземпляр підписаного сторонами та скріпленого печатками сторін акту або у цей же строк надати свої зауваження до акту. Якщо виконавець не одержує в зазначений строк підписаний замовником акт виконаних робіт або зауваження до наданого акту, такий акт підписаний виконавцем вважається підписаним замовником і є чинним для обох сторін.

До вказаного договору складено додатки № 1, 2, в яких визначено вартість робіт із ремонту та перемотки електродвигунів.

На виконання умов договору позивачем виконані ремонтні роботи на загальну суму 221 952,61 грн., а саме: за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 574 від 16.07.2020 на суму 12 332,09 грн., за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 632 від 27.07.2020 на суму 12 988,80 грн., за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 683 від 10.08.2020 на суму 6 250,00 грн., за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 697 від 17.08.2020 на суму 2 862,00 грн., за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 698 від 17.08.2020 на суму 55 131,37 грн., за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 699 від 17.08.2020 на суму 47 859,24 грн., за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 701 від 17.08.2020 на суму 10 745,04 грн., за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 797 від 11.09.2020 на суму 7 662,50 грн., за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 841 від 01.10.2020 на суму 66 121,57 грн.

При цьому, між сторонами підписувалися відповідні акти приймання-передачі вузла/агрегату для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту та акти повернення вузла/агрегату з технічного обслуговування та ремонту, копії яких наявні в матеріалах справи.

Із матеріалів справи слідує, що позивач листами від 05.02.2021 № 05/2/21, від 24.02.2021 № 24/2/21, які направлені 06.0.2021 та 25.02.2021 відповідно, просив відповідача оплатити виконані на суму 221 952,61 грн. ремонтні роботи.

Також, 09.03.2021 позивач направив відповідачу претензію № 1 про сплату заборгованості, яка відповідно до відмітки на копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручена відповідачу 11.03.2021 року.

Однак, відповіді або грошових коштів від відповідача не надійшло, борг залишився не погашеним.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивачем у межах договору на перемотку та ремонт електродвигунів від 23.03.2016 № 209/2016/КАМ/О надано відповідачу послуги на загальну суму 221 952,61 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг).

При цьому, за пунктом 4.12 договору в день повернення обладнання з технічного обслуговування виконавець надає замовнику в 2 (двох) екземплярах акт виконаних робіт, який замовник зобов`язаний підписати в строк, що не перевищує 5- ти (п`яти) робочих днів, або у цей же строк надати свої зауваження до акту. Якщо виконавець не одержує в зазначений строк підписаний замовником акт виконаних робіт або зауваження до наданого акту, такий акт підписаний виконавцем вважається підписаним замовником і є чинним для обох сторін.

Беручи до уваги, що між сторонами підписувалися відповідні акти приймання-передачі вузла/агрегату для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту та акти повернення вузла/агрегату з технічного обслуговування та ремонту, суд дійшов висновку про те, що не зважаючи на не підписання відповідачем актів здачі-приймання робіт (надання послуг), останні згідно з пунктом 4.12 договору вважаються погодженими.

Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача в розмірі 221 952,61 грн. підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем нарахована пеня в розмірі 13 713,73 грн. та 10 % штрафу в розмірі 22 195,26 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 7.6. договору за порушення строків оплати виконаних робіт, визначених п. 2.2. цього договору, до 7 (семи) календарних днів замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення за кожен день прострочення від вартості виконаних та не оплачених робіт. За порушення строків оплати на 7 та більше календарних днів, замовник сплачує виконавцю додатково штраф у розмірі 10 % від неоплаченої суми.

Суд вважає за необхідне наголосити, що за положеннями статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Крім того, день фактичної оплати боргу не включається в період часу, за який здійснюється стягнення.

Наведене не враховано позивачем при визначені періоду прострочення виконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг.

Водночас суд зауважує, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого строку, ніж передбачений частиною 6 статті 232 ГК України, за який нараховуються штрафні санкції - шість місяців.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 910/4164/17.

Суд зауважує, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

До того ж, нарахування саме господарських штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За арифметичним перерахунком суду, здійсненим з урахуванням положень статей 253 ЦК України, частини 6 статті 232 ГК України, пеня підлягає стягненню в загальній сумі 12 677,44 грн., з якої: за актом від 16.07.2020 № 574 у розмірі 748,43 грн., за актом від 27.07.2020 № 632 у розмірі 788,42 грн., за актом від 10.08.2020 № 683 у розмірі 373,29 грн., за актом від 17.08.2020 № 697 у розмірі 171,27 грн., за актом від 17.08.2020 № 698 у розмірі 3 299,17 грн., за актом від 17.08.2020 № 699 у розмірі 2 863,99 грн., за актом від 17.08.2020 № 701 у розмірі 643,00 грн., за актом від 11.09.2020 № 797 у розмірі 442,13 грн., за актом від 01.10.2020 № 841 у розмірі 3347,74 грн.

Також судом здійснено арифметичний перерахунок трьох процентів річних з урахуванням положень статей 253 ЦК України та в межах визначеного позивачем періоду, відповідно до якого з відповідача підлягає стягненню 3 422,75 грн.

Нарахування позивачем на підставі 10 % штрафу в розмірі 22 195,26 грн. здійснено арифметично правильно.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м.Київ, вул. Пожарського, 3; ідентифікаційний код 30160757) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний центр "Електротехнолюкс" (03083, м.Київ, вул. Пирогівський шлях, буд. 34; ідентифікаційний код 39196650) 221 952 (двісті двадцять одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 61 коп. основного боргу, 12 677 (дванадцять тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 44 коп. пені, 22 195 (двадцять дві тисячі сто дев`яносто п`ять) грн. 26 коп. 10 % штрафу, 3 422 (три тисячі чотириста двадцять дві) грн. 75 коп. трьох процентів річних, а також 3 903 (три тисячі дев`ятсот три) грн. 72 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 07.02.2023

Суддя Д.В. Мандичев