ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.02.2023м. СумиСправа № 920/976/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., за участі секретаря судового засідання Бардакової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 920/976/22 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Шредер (46005, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 46 Б; ),

до відповідача: Приватного підприємства Амадеус (40007, м. Суми, вул. Воєводіна, 4, )

про стягнення 426 688,85 грн,

За участю представників сторін:

від позивача: Бригідир Н.Г., довіреність №7 від 09.01.2023 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився;

УСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.11.2022 відкрито провадження у справі №920/976/22 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 21.12.2022, 12:30.

Відповідно до ухвали суду від 21.12.2022 прийнято заяву позивача від 14.12.2022 №248 (вх.№3176) про зменшення розміру позовних вимог до розгляду; відкладено підготовче засідання на 12.01.2023, 12:00.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.01.2023 у справі №920/976/22 закрито підготовче провадження; призначено розгляд справи по суті на 02.02.2023.

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену продукцію у розмірі 428 688,85 грн, в тому числі: 275 170,37 грн основного боргу, 7 427,95 грн 3% річних, 66 602,88 грн пені, 68 792,59 грн штрафу, 10 695,06 грн індексу інфляції, нарахованих відповідно до договору купівлі-продажу продукції №42-19 від 25.11.2019 року, а також стягнути з відповідача судовий збір у сумі 6430,33 грн.

Відповідно до вимог заяви від 14.12.2022 №248 (вх.№3176) про зменшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 273 170,37 грн основного боргу, 7 427,95 грн 3% річних, 66 602,88 грн пені, 68 792,59 грн штрафу, 10 695,06 грн індексу інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним договірні зобов`язання виконані, проте відповідач свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг не здійснив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про розгляд справи повідомлений належним чином. З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 24.11.2022 про відкриття провадження у справі, ухвала від 21.12.2022 про відкладення підготовчого засідання та ухвала від 12.01.2023 про закриття підготовчого провадження і призначення розгляду справи по суті були надіслані відповідачу на адресу, вказану позивачем у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 40007, м. Суми, вул. Воєводіна, 4, повернулися до суду з відміткою на поштовому конверті адресат відсутній за вказаною адресою.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

Відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалами суду у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення учасників справи про розгляд вказаної справи Господарським судом Сумської області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

25.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Шредер та Приватним підприємством Амадеус укладений договір купівлі-продажу продукції №42-19.

Згідно з п.1.1 договору у порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі та додатку №1, продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, найменування та кількість якої наведено в п.1.2, цього Договору.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що номенклатура, одиниці вимірювання і загальна кількість продукції , що підлягає поставці за цим Договором, а також його ціна визначаються Специфікацією чи Рахунком, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.2.1. договору продавець передає продукцію на умовах, визначених в п. 4 цього Договору та додатку №1, за цінами , які зазначені в рахунках, що є невід`ємною частиною до цього Договору.

Відповідно до п.3.2 договору оплата продукції покупцем проводиться наступним чином: відтермінування 45 днів з моменту відвантаження товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач поставив відповідачу світлотехнічну продукцію згідно накладної на відвантаження продукції № 301 від 03.12.2019 на суму 515 170,37 грн, яка підписана обома сторонами.

Продукція за накладною № 301 отримана Слабком В.О. за довіреністю № 10 від 02.12.2019.

Поставка світлотехнічної продукції на загальну суму 515 170,37 грн відображена позивачем у податковій накладній № 6 від 03.12.2019.

В той же час, відповідач порушив умови договору в частині своєчасної оплати за отриманий товар, перерахував 230 000,00 грн (згідно з інформацією, наведеною у позові) та 2 000,00 грн (платіжним дорученням № 2317 від 21.11.2022), у зв`язку з чим існує заборгованість відповідача перед позивачем, з урахуванням часткової оплати, у сумі 273 170,37 грн.

З метою погашення заборгованості позивачем надіслано на адресу відповідача відповідну претензію №173 від 05.10.2022 про сплату заборгованості, яка залишилися без відповіді.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Письмовими матеріалами справи підтверджується факт належного виконання зобов`язань по Договору з боку позивача щодо поставки товару на суму 515 170,37 грн, а також факт часткового виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару.

Відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог сума основного боргу становить 273 170,37 грн.

Відповідачем не подано доказів сплати боргу або обґрунтованих заперечень позовним вимогам.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 273 170,37 грн заборгованості є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 7 427,95 грн 3% річних, 66 602,88 грн пені, 68 792,59 грн штрафу за несвоєчасну оплату товару в розмірі 25% згідно договору, 10 695,06 грн індексу інфляції.

Відповідно до вимог п. 8.1. Договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язань є їх невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 8.2. договору у випадку невиконання чи неналежного виконання Сторонами своїх зобов 'язань за п. 6 цього Договору, Сторона винуватець сплачує на користь іншої Сторони пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості невиконаних чи неналежно виконаних зобов`язань за даним договором за кожний день прострочення.

Пунктом 8.5. договору передбачено, що за несвоєчасне виконання своїх зобов`язань, що випливають з цього Договору, винна Сторона несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 25% від вартості Продукції, зазначеної у Специфікації чи Рахунку, що є невід 'ємною частиною цього Договору.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Оскільки судом був встановлений факт порушення грошового зобов`язання з боку відповідача, перевірений розрахунок позовних вимог в цій частині та встановлено, що нарахування здійснено позивачем методологічно та арифметично правильно, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 66 602,88 грн пені та 68 792,59 грн штрафу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні та річні за своєю правовою природою не є штрафними санкціями, є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань, нараховуються за весь період прострочення.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 7 427,95 грн та 10 695,06 грн збитків від інфляції підлягають задоволенню, оскільки вони нараховані у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України Про судовий збір та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що під час звернення з позовною заявою у справі № 920/976/22 позивач згідно з платіжним дорученням від 16.11.2022 № 4117 сплатив судовий збір в сумі 6430,33 грн. Беручи до уваги зменшення позивачем розміру позовних вимог, у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір Товариству з обмеженою відповідальністю Шредер підлягає поверненню 32,15 грн судового збору як надмірно сплачені відповідно до ухвали суду.

Враховуючи зазначене та те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору в розмірі 6398,18 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Шредер до Приватного підприємства Амадеус - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Амадеус (40007, м. Суми, вул. Воєводіна, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Шредер (46005, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 46 Б; ) 273 170,37 грн (двісті сімдесят три тисячі сто сімдесят гривень 37 копійок) основного боргу, 66 602,88 грн (шістдесят шість тисяч шістсот дві гривні 88 копійок) пені, 68 792,59 грн (шістдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто дві гривні 59 копійок) штрафу, 7 427,95 грн (сім тисяч чотириста двадцять сім гривень 95 копійок) 3% річних, 10 695,06 грн (десять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 06 копійок) інфляційних втрат, 6 398,18 (шість тисяч триста дев`яносто вісім гривень 18 копійок) витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 08.02.2023.

Суддя О.Ю. Соп`яненко