РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.02.2023Справа № 910/10028/22

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер"

про стягнення 20 296,20 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частини району (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (далі - відповідач) про стягнення 157 331,53 грн., у тому числі 137 035,33 грн. заборгованості за спожиті комунальні послуги з теплопостачання, 19 147,36 грн. пені, 1 148,84 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 1 від 22.02.2021 на відшкодування витрат з теплопостачання (2271) спожитого в процесі надання послуг з харчування в частині здійснення повної та своєчасної оплати спожитої теплової енергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 відкрито провадження у справі № 910/10028/22, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень щодо відповіді на відзив.

19.10.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач зазначив, що надані позивачем послуги теплопостачання у період листопад-грудень 2021, січень-березень 2022 в сумі 137 035,33 грн. оплачені у повному обсязі. Відповідач заперечував проти позовних вимог про стягнення пені та 3 % річних, оскільки зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг згідно з умовами Договору виникає у відповідача протягом 10 банківських днів після отримання рахунку, проте матеріали справи не містять доказів, які підтверджують дату отримання відповідачем рахунків для оплати.

08.11.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. У поданій заяві позивач зазначив, що на підставі платіжних доручень від 11.10.2022 відповідачем сплачено суму основного боргу у розмірі 137 035,33 грн., внаслідок чого позивач просить стягнути з відповідача 19 147,36 грн. пені та 1 148,84 грн. 3 % річних.

Подана заява про зменшення розміру позовних вимог відповідає вимогам статті 46 Господарського процесуального кодексу України та прийнята судом до розгляду, в зв`язку з чим предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача 20 296,20 грн., у тому числі 19 147,36 грн. пені та 1 148,84 грн. 3 % річних.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Військсервіс- Волонтер» (відповідач) та Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району (позивач) укладено Договір № 1 на відшкодування витрат з теплопостачання (2271) спожитого в процесі надання послуг з харчування (далі - Договір).

Термін дії цього договору у редакції Додаткової угоди від 06.03.2022 встановлений до 06.03.2022 року, а в частині проведення розрахунків - до повного здійснення.

Відповідно до п. 1.1. Договору його предметом є одержання відповідачем теплової енергії для опалення військових об`єктів на території військових частин НОМЕР_1, НОМЕР_2, які відповідач використовує в процесі виконання договору відповідача з Міністерством Оборони України № 286/2/24/5 від 10.02.2021 про закупівлю харчування (послуги щодо забезпечення харчування, продуктами харчування, харчовими продуктами особового складу військових частин та військових навчальних закладів ЗС України, інших осіб, які згідно з законодавством мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах на годування штатних тварин).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що відповідач (сторона 2) відшкодовує позивачу (стороні 1) вартість отриманої теплової енергії на підставі отриманих від сторони 1 рахунків згідно умов цього договору.

Згідно з п. 2.1. Договору відшкодування стороною 2 вартості отриманої теплової енергії здійснюється із розрахунку опалювальної площі військових об`єктів на території військових частин НОМЕР_1, НОМЕР_2, які сторона 1 використовує в процесі виконання Договору № 286/2/24/5 від 10.02.2021р, та у відповідності до Додатку № 1 до Договору № 2 від 01.02.2019, укладеного між позивачем та відповідачем.

Згідно умов п. 2.1 Договору відшкодування відповідачем вартості спожитої теплової енергії здійснюється із розрахунку об`єму будівель за зовнішнім обміром на території військової частини, а саме НОМЕР_1 - 167,9 кв.м. Після проведення ремонту в будівлях їдалень військової частини НОМЕР_2 об`єм будівель (площ) за зовнішнім обміром, які будуть необхідні відповідачу у такому разі визначатимуться додатковою угодою до договору.

Згідно умов Додаткової угоди № 2 від 01.11.2021 до Договору відшкодування стороною 2 вартості фактично спожитої теплової енергії на території військової частини НОМЕР_2 здійснюється із розрахунку опалювальної площі 297,85 кв.м.

Перелік зазначених вище площ конкретизується у Додатку № 1 до Договору.

Факт використання приміщень по військовій частині НОМЕР_1 підтверджується актом приймання-передавання нерухомого майна від 22.02.2021., планом І поверху військової будівлі (казарма №8) військового містечка № НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 разом з експлікацією приміщень будівлі, що є додатками до договору позички нерухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу № 1 від 22.02.2021, укладеного між позивачем та відповідачем.

Використання приміщень по військовій частині НОМЕР_2 підтверджується актом приймання-передавання нерухомого майна від 22.02.2021 нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 площа 95,8 кв.м., що є додатками до договору позички нерухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу № 3 від 22.02.2021, укладеного між позивачем та відповідачем.

Відповідно до п. 2.2. Договору тарифи на послуги з теплопостачання (калькуляція тарифу) розраховується стороною 1 щомісячно в залежності від температури зовнішнього повітря та витрат собівартості із розрахунку опалювальної плоші військових частин НОМЕР_1. НОМЕР_2 відповідно наказу Міністра Оборони України №875 від 19.12.2012 року «Про затвердження показників витрат палива на комунально-побутові потреби військових частин, установ та організацій і Методики нормування витрат палива на комунально-побутові потреби військових частин, установ та організацій».

Згідно з п. 3.2.5 Договору відповідач зобов`язаний після отримання рахунку відшкодовувати витрати за опалення шляхом перерахування коштів впродовж 10 банківських діб на розрахунковий рахунок сторони 1 по отриманим рахункам.

Позивач зазначає, що відповідачу виставлялися рахунки для проведення оплати по військовій частині НОМЕР_2 та військовій частині НОМЕР_1 , проте відповідачем здійснено оплату вставлених рахунків з порушенням погоджених сторонами строків, внаслідок чого позивачем нараховано до стягнення з відповідача 19 147,36 грн. пені та 1 148,84 грн. 3 % річних, що і стало підставою для звернення до суду.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Приписами статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідачем погашено суму основного боргу в розмірі 137 035,33 грн. з порушенням строку, встановленого Договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями від 11.10.2022.

У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 19 147,36 грн. пені та 1 148,84 грн. 3 % річних.

Судом відхиляються твердження відповідача про те, що зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг не виникло, внаслідок того, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують дату отримання відповідачем рахунків для оплати, оскільки у матеріалах справи наявні докази направлення відповідачу претензії № 491 від 31.05.2022 до якої було додано спірні рахунки.

Про обізнаність відповідача у виставлених йому рахунках свідчить також зазначення відповідачем у призначенні платежу в платіжних дорученнях про сплату боргу відповідних реквізитів рахунків.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 148,84 грн. 3 % річних.

Відповідно до пункту 5.2.3 Договору за порушення строку оплати рахунків сторона 2 сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, яка діяла у період порушення термінів оплати, враховуючи день фактичної оплати.

Судом перевірено розрахунок пені, в зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 19 147,36 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуюче викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" підлягають задоволенню у розмірі 19 147,36 грн. пені та 1 148,84 грн. 3 % річних.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" про стягнення 20 296,20 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, 10/8, ідентифікаційний код 40887542) на користь Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району (67701, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, місто Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, будинок 1 а, ідентифікаційний код 08124865) 19 147 (дев`ятнадцять тисяч сто сорок сім) грн. 36 коп. пені, 1 148 (одну тисячу сто сорок вісім) грн. 84 коп. 3 % річних, 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.02.2023.

Суддя С. В. Стасюк