РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.02.2023Справа № 910/5363/22

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «МВД Груп»

2) ОСОБА_1

про стягнення 19 779,37 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МВД Груп» (відповідач-1) та ОСОБА_1 (відповідач-2) суми заборгованості в розмірі 19 779,37 грн., у тому числі

8 620,69 грн. заборгованості за кредитом, 8 461,30 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 290,53 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом,

2 406,85 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-1 зобов`язань щодо повернення кредиту, відповідно до умов Договору № Б/Н від 15.05.2014. Позовні вимоги до відповідача-2 обґрунтовані тими обставинами, що відповідач-2 є поручителем відповідача-1 на підставі Договору поруки № POR026 від 16.01.2015.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовні матеріали у справі № 910/5363/22 передані для розгляду судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 задоволено самовідвід судді Морозова С.М. від розгляду справи № 910/5363/22, матеріали справи № 910/5363/22 передано уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2022 позовні матеріали в справі № 910/5363/22 передані для розгляду судді Стасюку С.В.

Судом встановлено, що одним із відповідачів у даній справі - ОСОБА_1 є фізична особа, що не має статусу підприємця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у відповідності до частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України та з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача-2 у справі - фізичної особи ОСОБА_1 , судом було здійснено звернення до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

15.08.2022 до суду надійшла відповідь на запит суду з інформацією про місце реєстрації відповідача-2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2022 відкрито провадження у справі № 910/5363/22 вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень щодо відповіді на відзив.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/5363/22 сторони повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.05.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю «МВД Груп» (далі - відповідач-1) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі - Заява).

Згідно цієї заяви відповідач-1 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 15.05.2014 (далі - Договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору відповідачу-1 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

За приписами п. 3.18.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта по поверненню кредиту, сплати відсотків та винагороди.

Відповідно до п. 3.18.2.1.1. Умов банк зобов`язався обслуговувати кредитний ліміт на поточному рахунку клієнта в порядку, передбаченому даним розділом Умов.

В свою чергу, пунктами 3.18.2.2.1., 3.18.2.2.2., 3.18.2.2.3. Умов передбачено, що клієнт зобов`язаний використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 3.18.1.1. даного розділу Умов, сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом, згідно з п. п. 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, погашати кредит, отриманий в рамках встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.18.1.11. Умов.

Відповідно до п. 3.18.1.11. Умов періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більше 35 днів. Датою завершення періоду безперервного користування кредитними коштами вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо.

Позивач стверджує, що свої зобов`язання за Умовами виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти, в свою чергу, відповідач-1 порушив вищезазначені положення Умов в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

З наявної у матеріалах справи банківської виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що банк свої зобов`язання за Умовами виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит.

З наданої позивачем виписки по особовому рахунку відповідача-1 вбачається, що у відповідача-1 перед позивачем обліковується заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 8 620,69 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача-1 заборгованості по поверненню кредиту в розмірі 8 620,69 грн. підлягають задоволенню.

Позивач у своєму позові зазначає про те, що у відповідача-1 крім заборгованості по поверненню кредитних коштів також існує заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 8 461,30 грн., заборгованість по сплаті комісії в розмірі 290,53 грн.

Судом досліджено розрахунок, долучений позивачем до позовної заяви, та банківські виписки по особовому рахунку відповідача, та встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 8 461,30 грн. та заборгованості по сплаті комісії в розмірі 290,53 грн. підлягають задоволенню.

Відповідачем-1 не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо наявності у відповідача-1 заборгованості по поверненню кредиту, сплати відсотків та комісії за користування кредитом.

Крім основної суми заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань в загальному розмірі

2 406,85 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з п. 3.18.5.1. Умов при порушенні клієнтом будь-якого зобов`язання по сплаті відсотків за користування кредитом, передбаченого п.п.3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п.п.3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п.3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період за який нараховується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.18.5.4. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3. здійснюється на протязі 3-х років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Судом здійснено перерахунок заявленого позивачем до стягнення з відповідача розміру пені та встановлено, що позивачем було вірно розраховано зазначений показник.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 3 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

16.01.2015 між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 (відповідач-2) укладено Договір поруки № POR026 (далі - Договір поруки), предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з Кредитного договору (п. 1.1. Договору поруки).

Згідно з ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 1.2. Договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Пунктами 1.1.1 та 1.1.2 Договору поруки передбачено, якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором, збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем-1 кредитних коштів у повному обсязі у відповідності до умов укладеного сторонами кредитного договору, докази виконання зобов`язання відповідача-1 поручителем (відповідачем-2) матеріали справи також не містять, а відтак оскільки відповідач-1 порушив виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту, з нього, а також з відповідача-2 солідарно на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 8 620,69 грн. за кредитом, 8 461,30 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 290,53 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 2 406,85 грн. пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МВД Груп» та ОСОБА_1 про стягнення 19 779,37 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «МВД Груп» (02100, місто Київ, вулиця Бажова, будинок 5, квартира 16, ідентифікаційний код 38808110) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код 14360570) 8 620 (вісім тисяч шістсот двадцять) грн. 69 коп. - заборгованості за кредитом, 8 461 (вісім тисяч чотириста шістдесят одну) грн. 30 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 290 (двісті дев`яносто) грн. 53 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом та 2 406 (дві тисячі чотириста шість) грн. 85 коп. - пені.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МВД Груп» (02100, місто Київ, вулиця Бажова, будинок 5, квартира 16, ідентифікаційний код 38808110) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код 14360570) 1 240 (одну тисячу двісті сорок) грн. 50 коп. - витрат по сплаті судового збору.

4.Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код 14360570) 1 240 (одну тисячу двісті сорок) грн. 50 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.02.2023.

Суддя С. В. Стасюк