ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2023 р. Справа №910/17432/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Суліма В.В.

Алданової С.О.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Есомм Со"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 30.08.2022 (повний текст складено - 01.09.2022)

у справі №910/17432/21 (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства

"Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Есомм Со"

про стягнення 136 616,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПАТ "НЕК "Укренерго") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягання з Товариства з обмеженою відповідальністю "Есомм Со" (далі - ТОВ "Есомм Со") 98 817,80 грн. пені та 37 799,16 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою від 09.07.2020 №01-091339-20 щодо дотримання строку виконання робіт.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/17432/21 позовні вимоги задоволено.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 98 817,80 грн. пені, 37 799,96 грн. штрафу, а також 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Есомм Со" вернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій останнє просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що приймаючи оскаржуване рішення, на думку скаржника, суд першої інстанції не повністю з`ясував обставини які мають значення для правильного розгляду справи та зробив невідповідні висновки. Висновки зроблені Господарським судом міста Києва є занадто формальними та необґрунтованими, місцевий господарський суд не надав належну оцінку доказам які були надані відповідачем, з огляду на що безпідставно задовольнив позовні вимоги позивача.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у відповідача відсутнє порушення зобов`язання та у позивача відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої пунктом 5.2.2 спірного договору.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Есомм Со" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Алданової С.О., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2022 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги ТОВ "Есомм Со" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/17432/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/17432/21.

25.10.2022 до Північного апеляційного господарського суду з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/17432/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Есомм Со" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/17432/21 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

02.12.2022 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Есомм Со" надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2022 поновлено ТОВ "Есомм Со" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/17432/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Есомм Со" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/17432/21.

Відповідно до частини 3 статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною 10 цієї статті та частиною 2 статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 3 статті 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

З огляду на викладене, розгляд апеляційної скарги ТОВ "Есомм Со" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/17432/21 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну

Позивач, у порядку статті 263 ГПК України, скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Зокрема, у своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що наведені апелянтом доводи є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Натомість, рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/17432/21 є законним та обґрунтованим, винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, у відзиві позивач вказує, що станом на 31.12.2021 жодного акта приймання-передачі робіт не було підписано, а роботи за договором залишаються невиконані. Більше того, і станом на дату підготовки відзиву на апеляційну скаргу жодного акта приймання-передачі робіт не підписано. Надані апелянтом витяги за земельними ділянками не свідчать про виконання умов договору, оскільки отримання витягів є лише частиною робіт.

Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві на неї, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 09.07.2020 між ПАТ "НЕК "Укренерго" (замовник) та ТОВ "Есомм Со" (виконавець) укладений договір про виконання робіт з розроблення технічної документації та землеустрою №01-091339-20, за умовами якого виконавець зобов`язується виконати роботи по розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), подачі на внесення відомостей до Державного земельного кадастру, отримання витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою, забезпеченню реєстрації прав на земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримання відповідних витягів з реєстру під об`єкти електропередачі, що розташовані на території Донецької області, Нікольського (Володарського) району, Зорянської сільської ради, з дотриманням державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, а замовник - прийняти та оплатити належно виконані роботи і здійснити оплату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 1.4 договору етапи та строки виконання окремих видів робіт визначаються погодженим сторонами календарним планом виконання робіт (додаток 2 до договору).

У додатку 2 зазначені етапи виконання робіт, строк виконання яких визначений - до 30.11.2020.

Загальна вартість робіт становить - 539 988,00 грн. (з ПДВ) (пункт 2.1 договору).

За умовами пункту 3.1 договору приймання виконаних робіт за цим договором оформляється актом. Виконавець зобов`язаний разом з актом надати документацію із землеустрою, розроблену відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України, витяг(и) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяг(и) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки під відповідною опорою П/1.

Відповідно до пункту 3.5 договору виконавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі з моменту підписання сторонами акта(ів) робіт на весь обсяг робіт, передбачений договором.

Згідно з пунктом 4.1 договору початок робіт визначений з дати підписання договору сторонами, закінчення - до 30.11.2020.

Пунктом 9.1. розділу 9 Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 30.12.2020.

Як зазначає позивач, станом на дату підготовки позовної заяви виконавець не надав замовнику належним чином розроблену технічну(-і) документацію(-ї) із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), витяг(-и) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та не здійснив всіх дій, необхідних для забезпечення здійснення реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав на земельну ділянку під об`єкти електропередачі, що розташовані на території Донецької області, Нікольського (Володарського) району, Зорянської сільської ради.

21.12.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією №01/46553 про сплату штрафу та пені за порушення зобов`язання за договором від 09.07.2020 №01-091339-20.

Проте претензія позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до Господарського суду міста Києва з даним позовом.

Місцевий господарський суд, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірними висновки місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою від 09.07.2020 №01-091339-20 був укладений між позивачем та відповідачем за результатами проведеної спрощеної закупівлі UA-2020-06-03-007071-b.

Згідно з пунктом 3.2 опису та основних вимог до предмету закупівлі, що є додатком 3 до оголошення про проведення спрощеної закупівлі, вихідними даними є установчі документи ПАТ "НЕК "Укренерго", державний акт серії І-ДН №001334, виданий 10.06.2002, розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації від 15.07.2019 №698/5-19 про надання згоди на відновлення меж земельних ділянок.

З матеріалів справи вбачається, що супровідним листом від 13.07.2020 №01/25060 позивач направив на адресу відповідача копії установчих документів ПАТ "НЕК "Укренерго", державного акта серії І-ДН №001334 від 10.06.2002, розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації від 15.07.2019 №698/5-19. Відправлення отримано уповноваженою особою відповідача 16.07.2020, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №721.

Відповідач зазначає, що 17.07.2020 вказав про відсутність додатків до листа про надання вихідних даних. На підтвердження вказаних обставин відповідач додав скріншот з електронної пошти, проте суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що зі змісту скріншоту не можливо підтвердити дійсність таких тверджень ТОВ "Есомм Со".

20.07.2020, на електронну адресу (не офіційну, а відповідного працівника позивача), відповідач направив запит щодо надання додаткової інформації.

Місцевий господарський суд зазначив, що згідно зі змістом укладеного договору, така не передбачена договором, описом та основними вимогами до предмету закупівлі, який погоджувався відповідачем у складі оголошення про проведення спрощеної закупівлі через систему електронних закупівель. Зокрема, відповідач просив надати схеми розміщення земельних ділянок під розташуванням опор, балансові довідки щодо належності опор та копії паспортів високовольтних ліній електропередачі відповідних опор, що є внутрішнім документом позивача, з чим погоджується судова колегія.

Листом від 21.07.2020 №21/07/332 відповідач направив запит про надання додаткової інформації та вищенаведених документів. Довідки про балансову належність та копії паспортів на П/1 були надані листом від 04.08.2020 №01/27912.

Листом від 07.08.2020 №07/08/614 Відповідач просив надати лише kml файли з точним розташуванням опор повітряних ліній.

Слід зазначити, що відповідач в листах від 20.07.2020, від 21.07.2020 та від 07.08.2020 не зазначав про необхідність надання вихідних даних, що підтверджує факт отримання таких даних відповідачем раніше, а саме - 16.07.2020.

За таких обставин, оскільки інформаційна довідка та копії паспортів ліній електропередач не віднесені до вихідних даних, суд першої інстанції правомірно відхилив як необґрунтовані та безпідставні твердження відповідача про необхідність їх надання у якості вихідних даних та про неналежне їх оформлення позивачем.

Водночас, місцевий господарський суд звернув увагу, що позивачем було надано відповідачу додаткову інформацію, яку запитував відповідач, та відомості, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, листом від 12.08.2020 №01/29302, які отримано уповноваженою особою відповідача Жембровською О. у приміщенні позивача під час робочої зустрічі, про що свідчить її підпис на відповідному листі.

Суд першої інстанції критично оцінив твердження відповідача про те, що останній 09.09.2020 звертався до позивача з проханням надати вихідні дані, з огляду на те, що: по-перше, ці запити стосувалися не вихідних даних, а технічних паспортів на лінії електропередач, а по-друге, вони не стосувалися виконання зобов`язань за договором, з чим також погоджується судова колегія.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, вказані відповідачем листи не є належними доказами на підтвердження неналежного, на думку відповідача, виконання зобов`язань позивача щодо надання відповідачу вихідних даних.

Крім того, відповідач вказує на те, що 16.09.2020 звернувся до Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України з проханням надати допуск на території, що знаходяться в зоні, забрудненій мінними полями.

При цьому, суд вірно зауважив, що відповідач не наводить ніяких обґрунтувань з приводу того, чому таке звернення направлено більше як через два місяці після підписання спірного договору та на підставі яких нормативних документів виконавець мав обов`язок звернутися до Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України.

Більше того, надавши пропозицію під час проведення спрощеної закупівлі, відповідач розумів, де мають бути проведені роботи за договором, і мав визначити для себе, чи зможе він виконати вчасно роботи за договором за таких обставин (свобода укладення договору).

Про не належне виконання відповідачем умов договору свідчить також і той факт, що відповідач звернувся до позивача про надання доступу на території, по яких проходять об`єкти електромережі лише 16.09.2020 (лист №16/09/11514), тобто більше як через два місяці після укладання договору. При цьому відповідач наполягав на забезпеченні його транспортом силами замовника.

На цей лист замовник направив лист від 18.09.2020 №01/34039, в якому повідомив про здійснення заходів щодо забезпечення надання доступу та звернув увагу, що забезпечення виконавця транспортом для пересування до об`єктів не передбачено умовами договору.

Суд першої інстанції відхилив як безпідставні та необґрунтовані твердження відповідача, стосовно неправомірної відмови позивача продовжити строк дії договору, з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Відповідно до пункту 9.2 договору зміни у договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору.

Зміни та (або) доповнення можуть стосуватися, зокрема, таких умов як:

- строку дії договору. Зокрема, перебування документації із землеустрою понад термін, встановлений чинним законодавством України, на розгляді державного кадастрового реєстратора, у випадках необхідності отримання документів від виконавчих органів місцевого самоврядування або органів державної влади;

- узгоджене зменшення вартості робіт (без зміни обсягу, якості) у випадках, визначених чинним законодавством України та (або) договорами, та відповідне зменшення ціни договору;

- зменшення замовником обсягу закупівлі та відповідне зменшення ціни договору;

- зменшення обсягу закупівлі через причини, які не залежать від виконавця та замовника, а саме перебування земельної ділянки під відповідною опорою ПЛ у приватній власності або накладання на її частину іншої земельної ділянки, що передбачає додаткові обсяги робіт, не передбачені договором;

- продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо виконання робіт у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, інших форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат позивача зміни в чинному законодавстві України/(інші об`єктивні умови), за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

- зміни: відомостей (реквізитів) сторін та строків здійснення оплати (в межах відповідних умов договору).

Листом від 22.10.2020 №22/10/1217 відповідач повідомив позивача, що на земельні ділянки під 203 опорами ПЛ надасть всі необхідні документи, передбачені договором (документацію із землеустрою, витяги з Державного земельного кадастру та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), до 20.12.2020, а на решту земельних ділянок необхідно додатковий час для реєстрації їх у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивач листом від 16.11.2020 №01/41780 повідомив відповідача, що для вирішення питання доцільності укладання додаткової угоди до договору необхідно надати:

- документальне підтвердження щодо визначення кількості опор повітряних ліній (земельних ділянок);

- графічні матеріали та документи щодо наявності перетинів меж земельних ділянок під об`єктами ПАТ "НЕК "Укренерго" з межами суміжних земельних ділянок.

ТОВ "Есомм Со" у відповідь на вказаний вище лист позивача надіслало лист від 22.10.2020 №22/10/39-20, в якому повідомив що ним "виконано повний перелік послуг, передбачений умовами договору, та сформовано технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) під усіма лініями електропередач, зазначеними у договорі".

Таким чином, відповідач вказаним листом підтвердив, що необхідні дані та документи надано позивачем. Проте, цим же листом відповідач повідомив про наявність проблемних питань при оформленні деяких земельних ділянок під відповідними опорами ліній електропередач, При цьому документального підтвердження, як того вимагає пункт 9.2. договору та вимоги Закону України "Про публічні закупівлі", останнім не надано, що підтверджується матеріалами справи.

ПАТ "НЕК "Укренерго" листом від 25.11.2020 №01/43042 повідомило відповідача про те, що зазначені останнім в листах обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Надана схема та таблиці не вважаються документальним підтвердження існування обставин, які не залежать від сторін за договором. Відсутня інформація щодо проведення роботи з суміжними землекористувачами. В листі відповідач посилається, що відповідно до Постанови Верховної ради України від 17.07.2020 №807-ІХ "Про утворення та ліквідацію районів", яка набрала чинності від 19.07.2020, Нікольський (Володарський) район ліквідовано, а земельні ділянки під лініями електропередач, які раніш знаходились в межах Нікольського (Володарського) району, на даний час знаходяться в межах Маріупольського району, але не враховує той факт, що вже наявна згода органу уповноваженого розпоряджатись земельною ділянкою на відновлення її меж користувачем та яка надана відповідачу для врахування в роботі листом від 13.07.2020 №01/25060. Також відповідачем не було надано інформації щодо кількості опор П/І та їх площі, їх місця розташування, які отримано за результатами проведеної кадастрової зйомки. Також не надано жодної розробленої документації із землеустрою.

Місцевий господарський суд звернув увагу, що за умови надання відповідачем підтверджуючих документів щодо наявності причин, які не залежать від відповідача, а саме перебування земельної ділянки під відповідною опорою П/І у приватній власності або накладання на її частину іншої земельної ділянки, що передбачає додаткові обсяги робіт, не передбачені відповідним договором, відповідач вправі був звернутися з пропозицією зменшити обсяг робіт за договором на відповідну кількість земельних ділянок, як це передбачено пунктом 9.2. договору, з чим погоджується колегія суддів.

Проте, такі дії відповідачем здійснені не були. Зворотного матеріали справи не містять, а відповідачем не надано.

Більше того, позивачем відповідачу вищезазначеним листом від 25.11.2020 №01/43042 повторно пропонувалось надати документальне підтвердження обставин, які обґрунтовують продовження терміну виконання робіт за договором та детальну інформацію про стан виконання робіт.

Замість того, відповідач листом від 30.11.2020 №30/11/1279/1 повідомив, зокрема, про направлення до Торгово-промислової палати України документів щодо прийняття рішення про настання обставин непереборної сили. Проте, в подальшому жодних висновків чи будь-яких документів, за наслідком такого звернення відповідача суду не надано та матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що після закінчення строку виконання робіт за договором, відповідач у грудні 2020 року надав одну документацію із землеустрою лише на 20 земельних ділянок, яку позивачем розглянуто та надано безліч зауважень листами від 21.12.2020 №01/46737 та від 28.12.2020 №01/47546.

28.01.2021 відповідач виправив зауваження на документацію із землеустрою на 20 земельних ділянок, щодо інших земельних ділянок відповідних документацій не надавалось.

16.02.2021 позивач направив лист №01/5774 відповідачу щодо повідомлення про стан виконання договору, в якому зазначено, що припинення строку договору не свідчить про припинення зобов`язань за договором та не означає звільнення виконавця від виконання обов`язку в натурі, тому замовник має право вимагати виконання обов`язку в натурі впродовж того часу, коли існує відповідне зобов`язання, а не лише впродовж строку, встановленого сторонами для його виконання у договорі.

Крім того, позивачем повідомлено, що відповідачем розроблена та надана листом від 28.01.2021 №28/01/43 лише на частину земельних ділянок технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) яка, на виконання умов договору, перевірена позивачем (лист від 29.01.2021 №01/550), та для планування обсягів робіт та бюджету витрат на плановий період, позивач просив повідомити щодо стану та намірів з виконання зобов`язань, а також очікувані терміни виконання зобов`язань за договором в повному обсязі.

ТОВ "Есомм Со" лише 05.03.2021 листом від 03.03.2021 №03/03/89 повідомило, що документація із землеустрою, щодо якої відсутні зауваження, проходить узгодження, а щодо інших документацій - при розробленні виникли труднощі при розрахунку площ відповідних земельних ділянок. Відповідь надана відповідачу листом від 12.03.2021 №01/9724.

Водночас відповідач лише у жовтні 2021 року подав документацію із землеустрою на затвердження, тобто із значним порушенням терміну виконання зобов`язання за спірним договором.

Твердження відповідача про те, що договір може ним бути виконаний лише за умови внесення змін до договору (в частині продовження терміну його дії, у зв`язку з закінченням терміну дії договору), є помилковим та спростовується нормами чинного законодавства, з огляду на наступне.

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною 1 статті 202 ГК України такою умовою є виконання, проведене належним чином.

Отже, саме по собі закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконаним належним чином однією зі сторін.

Місцевий господарський суд вірно зазначив, що станом на час розгляду справи жодного акта приймання-передачі робіт не підписано, а роботи за договором залишаються не виконані. Отже, суду доведено належним чином, що відповідач, як виконавець не виконав свої зобов`язання за договором, передбачені, зокрема, пунктами 1.2, 3.1, 4.1 договору, додатком 2 до договору "Календарний план виконання робіт" у встановлені у такому договорі строки.

За приписами частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частинами 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 статті 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

За умовами підпункту 5.2.2 пункту 5.2 договору за порушення строків виконання робіт виконавець сплачує замовнику пеню згідно з частиною 2 статті 231 ГК України у розмірі 0,1% вартості робіт, строк виконання яких порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів виконавець повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми.

Відповідно до статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Північний апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок пені та штрафу, погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо його задоволення у повному обсязі.

Крім того, заперечень щодо невірності розрахунків вищенаведених штрафних санкцій доводи апеляційної скарги не містять.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення, як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову у справі №910/17432/21.

Згідно з частиною 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27.09.2001).

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/17432/21 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим судове рішення має бути залишеними без змін, а апеляційна скарга ТОВ "Есомм Со" - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Есомм Со" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/17432/21, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Згідно з частиною 5 статті 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено частиною 3 статті 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною, а тому прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 267-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Есомм Со" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/17432/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/17432/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити Товариством з обмеженою відповідальністю "Есомм Со".

4. Матеріали справи №910/17432/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді В.В. Сулім

С.О. Алданова