ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
30.01.2023 року м.Дніпро Справа № 908/1006/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач)
суддів: Дарміна М.О., Березкіної О.В.,
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фермерського господарства ИТОГ про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1006/22
про стягнення суми 394950,27 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані непоставкою у строки, визначені договором і специфікацією оплаченої позивачем продукції, неповерненням на вимогу позивача суми попередньої оплати.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛОРА на користь Фермерського господарства ИТОГ суму 354048 грн. 54 коп. основного боргу, суму 989 грн. 40 коп. 3% річних.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛОРА на користь Фермерського господарства ИТОГ суму 5325 грн. 57 коп. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням у задоволеній частині, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ФЛОРА, в якій, з посиланням на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, нез`ясування обставин справи, просить скасувати рішення господарського суду, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2022 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванов О.Г. (доповідач), судді Дармін М.О., Березкіна О.В.

Також не погодившись із зазначеним рішенням, але у відмовленій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат та відсотків річних, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Фермерське господарство ИТОГ, в якій, з посиланням на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду в оскаржуваній частині, ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 37 700,74 грн. інфляційних втрат та 2211,59 грн. 3% річних.

Одночасно у змісті скарги викладеного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке мотивовано отриманням копії рішення у канцелярії суду 22.09.2022.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.10.2022 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванов О.Г. (доповідач), судді Дармін М.О., Березкіна О.В.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2023 апеляційні скарги Фермерського господарства ИТОГ та Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛОРА на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 у справі №908/1006/22 - залишено без задоволення; рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 у справі №908/1006/22 - залишено без змін.

Судові витрати Фермерського господарства ИТОГ та Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛОРА за подання апеляційних скарг на рішення суду покладені на заявників апеляційних скарг.

19.01.2023 до Центрального апеляційного господарського суду через підсистему Електронний суд (зареєстрована 20.01.2023) із заявою про ухвалення додаткового рішення (постанови) звернувся позивач. Заява мотивована тими обставинами, що позивачем у власній апеляційній скарзі та відзивах на апеляційні скарги ТОВ Флора на рішення та додаткове рішення господарського суду зазначалось про стягнення судових витрат, зокрема на правничу допомогу і, що такі докази будуть подані відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення постанови; до заяви від 19.01.2023 відповідні докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції були подані, відтак, є підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.

До вказаної заяви позивачем додано копію Договору про надання правової допомоги №10-06/2022 від 10.06.2022, укладеного між Фермерським господарством «ИТОГ» та Адвокатським об`єднанням «Цезар»; Додатковий договір №1 від 10.10.2022 до Договору про надання правової допомоги №10-06/2022 від 10.06.2022, укладений між ФГ «ИТОГ» та Адвокатським об`єднанням «Цезар», яким передбачено обсяг правової допомоги та розмір гонорару у фіксованому розмірі; підписаний сторонами Акт приймання-передачі послуг за результатами надання правової допомоги від 16.01.2023; рахунок на оплату №18-01/2023 від 18.01.2023; платіжне доручення № 4 від 18.01.2023 щодо оплати послуг; ордер серії АР №1101070 від 12.10.2022, виданий АО «ЦЕЗАР», яким ФГ «ИТОГ» уповноважило адвоката Антонець І.В. представляти у Центральному апеляційному господарському суді його інтереси.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023 розгляд заяви ФГ «ИТОГ» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1006/22 призначено у судовому засіданні на 30.01.2023 на 15 год. 00 хв.; ухвалено провести судове засідання у справі з представником ФГ «ИТОГ» адвокатом Антонець І.В., призначене на 30.01.2023 на 15:00 годину в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №207) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon"; явку учасників провадження визнано необов`язковою.

Учасників процесу про призначення засідання щодо розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1006/22 повідомлено телефонограмами.

27.01.2023 на адресу Центрального апеляційного господарського суду представником ТОВ «Флора» подано клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 4000 грн.

Клопотання мотивоване тим, що заявлена Позивачем сума витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. є необґрунтованою, неспівмірною із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідає критеріям реальності та необхідності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для Відповідача, який втратив 2/3 свого бізнесу, який вів у Запорізькій області, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Зокрема, за умовами наданого позивачем договору про надання правової допомоги №10-06/2022 від 10.06.2022 (п.1.3 договору), обсяг та порядок надання правової допомоги визначається відповідно до додатку №1 до цього договору та/або додатковими договорами до цього договору, які є частинами цього договору. Додатковим договором №1 від 10.10.2022, ФГ «Итог» та АО «Цезар» погодили обсяг правової допомоги, що надається ОА «Цезар», зокрема підготовка апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 у справі №908/1006/22 за позовом ФГ «Итог» до ТОВ «Флора» про стягнення грошових коштів в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрат та 3% річних. В той же час, апеляційна скарга ФГ «Итог» в частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних була залишена апеляційним судом без задоволення, а судові витрати, до яких відноситься судовий збір і витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, покладені на сторону, яка їх понесла.

При цьому представництво інтересів ФГ «Итог» у суді здійснювалося адвокатом через відеозв`язок, розгляд справи тривав менше години, отож адвокатом не понесено значних матеріальних витрат та витрат робочого часу.

Відтак, вважає обґрунтованим розміром витрат на правничу допомогу, які поніс позивач у цій справі, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 4000 грн.

27.01.2023 представником позивача адвокатом Антонець І.В. суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Одночасно у змісті заяви підтримано доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, наголошено на необхідності її задоволенні.

З огляду на заявлене позивачем клопотання про розгляд справи без участі представника, колегія суддів визнала можливим його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, втім, його неявка не перешкоджає розгляду поданої позивачем заяви, у зв`язку з чим колегією суддів ухвалено здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі.

В судовому засіданні 30.01.2023 підписано вступну та резолютивну частину додаткової постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту поданої заяви, заперечення відповідача на вказану заяву, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що заява Фермерського господарства «ИТОГ» про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 27.01.2022 у справі №910/6360/20, від 17.01.2023 у справі №911/1388/16).

Також у п.п.50-52 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №911/1512/13 суд зазначив, що вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, Верховний Суд вважає за доцільне додатково звернутися до нещодавньої практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.

Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.

Водночас, у рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" ЄСПЛ у п. 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.

Відповідно до частини 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1 та 2 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до матеріалів справи, про понесення витрат на правничу допомогу позивачем заявлено у першій заяві по суті справи (позовній заяві), на необхідності розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції позивачем також заявлено у власній апеляційній скарзі та у відзивах на апеляційні скарги, де вказано, що відповідні докази будуть подані в порядку ч.8 ст.129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі (а.с. 125-128, 178-180, 207-209, т. 1).

Як вбачається з матеріалів цієї справи, вступну та резолютивну частину постанови оголошено в судовому засіданні 16.01.2023, а 19.01.2023 позивачем, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», подано заяву про ухвалення додаткового рішення з відповідними доказами понесених витрат на правничу допомогу (а.с.1-5, т.2, зареєстрована судом 20.01.2023).

Отже, позивачем дотримано строки подання відповідних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, визначених ч.8 ст.129 ГПК України.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Державна реєстрація адвокатського об`єднання здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності (ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст.14 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката позивач надав договір про надання правової допомоги № 10-06/2022 від 10.06.2022, укладений між Адвокатським об`єднанням ЦЕЗАР (далі Адвокатське об`єднання) в особі керуючого партнера Хільченко Сергія Станіславовича та Фермерським господарством ИТОГ (далі Клієнт), відповідно до п. 1.1 якого Адвокатське об`єднання зобов`язалось за винагороду надавати Клієнтові правову в порядку та на умовах, передбачених договором.

Пунктами 1.3, 5.1 договору про надання правової допомоги № 10-06/2022 від 10.06.2022 визначено, що обсяг та порядок надання правової допомоги, перелік послуг, вартість послуг, порядок розрахунків, строки надання правової допомоги та інші аспекти виконання Договору визначаються відповідно до Додатку № 1 до цього договору та/або додатковими договорами до цього договору, які є частинами цього договору.

Згідно з пунктом 7.1 договору Даний Договір укладений на строк 1 (один) рік та набирає чинності з моменту його підписання.

Додатковим договором №1 від 10.10.2022 до договору про надання правової допомоги, ФГ «Итог» та АО «Цезар» погодили обсяг правової допомоги, що надається АО «Цезар» в суді апеляційної інстанції у справі №908/1006/22: підготовка апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 у справі №908/1006/22 за позовом ФГ «Итог» до ТОВ «Флора» про стягнення грошових коштів в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрат та 3% річних; представництво інтересів клієнта у судових засіданнях в апеляційній інстанції незалежно від їх кількості та тривалості; підготовка необхідних процесуальних документів у справі №908/1006/22 під час розгляду у апеляційній інстанції; вчинення інших дій, необхідних для надання клієнту правової допомоги у суді апеляційної інстанції.

За умовами п.2.1, 2.2 додаткового договору №1 від 10.10.2022 винагорода Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги складається з гонорару; який складає фіксований розмір 8000,00 грн.

За приписами п.2.3 додаткового договору оплата гонорару згідно з п.2.2 цього додаткового договору здійснюється клієнтом у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання у строк до 10 (десяти) банківських днів з моменту прийняття рішення судом апеляційної інстанції у справі №908/1006/22.

Згідно з п.2.8, 2.9 додаткового договору після надання правової допомоги відповідно до предмету договору, сторони підписують акт наданих послуг; клієнт. Отримавши акт наданих послуг, повинен протягом п`яти календарних днів з моменту отримання підписати його та другий екземпляр акту передати Адвокатському об`єднанню або, у разі незгоди з актом, надати Адвокатському об`єднанню у строк протягом п`яти календарних днів з моменту отримання письмові мотивовані заперечення щодо визначених в акті наданих послуг обсягу, видів правової допомоги. У разі ненадання Клієнтом Адвокатському об`єднанню мотивованих письмових заперечень, акт вважається підписаний клієнтом.

Відтак, сторонами у договорі погоджений фіксований розмір гонорару за надання правничих послуг.

16.01.2023 АО ЦЕЗАР та ФГ ИТОГ складено та підписано Акт приймання-передачі послуг за результатами надання правової допомоги, згідно з яким погоджено, що Адвокатським об`єднанням, а саме адвокатом Антонець І.В., надано належним чином, у повному обсязі правову допомогу відповідно до Договору про надання правової допомоги №10-06/2022 від 10.06.2022 та додаткового договору № 1 від 10.10.2022, а клієнтом прийнято надані послуги без жодних претензій та зауважень.

Таким чином, згідно детального опису робіт, наведених у акті, адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв надані послуги, в тому числі:

- підготовлено та подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Флора» на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 у справі №908/1006/22;

- підготовлено та подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Флора» на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 22.09.2022 у справі №908/1006/22;

- підготовлено та подано до Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.09.2022 у справі №908/1006/22 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрат та 3% річних;

- підготовлено та подано до Центрального апеляційного господарського суду заяву про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи №908/1006/22;

- підготовлено та подано до Центрального апеляційного господарського суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

- здійснено представництво інтересів клієнта в Центральному апеляційному господарському суді у судовому засіданні 16.01.2023;

- підготовлено та подано до Центрального апеляційного господарського суду заяву про ухвалення додаткової постанови у справі №908/1006/22 щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

В п. 2 Акту визначено, що загальна вартість послуг правової допомоги складає 8000,00 грн., що є фіксованою сумою згідно з п. 2.2 Додаткового договору № 1 від 10.10.2022 до Договору.

АО Цезар виставлено ФГ ИТОГ рахунок № 18-01/2023 від 18.01.2023 на оплату правової допомоги згідно вищевказаного Договору та додаткового договору № 1 до нього на суму 8000,00 грн., який оплачено позивачем згідно з платіжною інструкцією № 4 від 18.01.2023.

Як вбачається з матеріалів справи в суді апеляційної інстанції інтереси ФГ «ИТОГ» представляла адвокат Антонець І.В. згідно ордеру серії АР № 1101070 від 12.10.2022 (а.с.132, т.1), свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001052 від 27.02.2015 (а.с.19, т.1).

Матеріалами справи підтверджується складання процесуальних документів в суді апеляційної інстанції адвокатом Антонець І.В.

Так, в суді апеляційної інстанції представником позивача складено апеляційну скаргу (а.с.125-128, т.1), відзиви на апеляційні скарги (а.с. 178-180, 207-209, т.1 ), заява про дистанційне ознайомлення зі справою (а.с.154-155, 200, т.1), заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.183, 186, т.1) та заява про ухвалення додаткового рішення у справы (а.с.1-5, т.2)

Також представник позивача адвокат Антонець І.В. брала участь в судових засіданнях у даній справі в суді апеляційної інстанції 16.01.2023, що підтверджується наявними в матеріалах справи протоколами судових засідань від відповідних дат.

З урахуванням приписів ч.4 ст.129 ГПК України та враховуючи, що рішення першої інстанції залишено без змін, а відтак, тільки частково відбулось на користь позивача, судові витрати мають бути покладені на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Також суд апеляційної інстанції наголошує, що можуть бути розподілені витрати і такі, що вже фактично понесені (відшкодування) і такі, що тільки підлягають сплаті (згідно правового висновку, наведеного у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19).

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі №922/445/19 Об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Таким чином, керуючись положеннями ч.5 ст.129 ГПК України, зокрема, щодо визначення обґрунтованості витрат, вказаних заявником у акті приймання-передачі наданих послуг від 16.01.2023 до договору про надання правової допомоги від 10.06.2022 і додаткового договору №1 до нього та враховуючи доводи відповідача, наведені у відповідному клопотанні про зменшення судових витрат, суд вважає необхідним відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, що узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19 та, зокрема, зменшити витрати на правничу допомогу до розумного та реального розміру.

Як вже зазначено, у додатковому договорі №1 від 10.10.2022 до договору про надання правової допомоги встановлено фіксований розмір вартості винагороди за надання правової допомоги (гонорар) в суді апеляційної інстанції у справі №908/1006/22 в розмірі 8000 грн., що не суперечить вимогам законодавства, зокрема, положенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність, однак такий розмір вартості адвокатських послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у встановленому розмірі з іншої сторони.

Між тим, у задоволенні апеляційної скарги позивача на рішення господарського суду від 09.09.2022 було відмовлено (постанова від 16.01.2023) і витрати по справі за подання такої апеляційної скарги (як-то судового збору і витрат на правничі послуги) покладені по заявника, тобто позивача, як і за загальним принципом розподілу судових витрат, визначеним п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, такі витрати в даному випадку лише частково мають покладатись на відповідача.

Доказів того, що результат вирішення справи міг вплинути на репутацію сторони або така справа викликала публічний інтерес матеріали дійсної справи не містять.

Оцінюючі співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у справах № 756/2114/17 і № 911/3386/17: «Підготовка справи в суді не вимагає великого обсягу юридичної й технічної роботи в разі незмінності правової позиції сторони у судах попередніх інстанцій, з огляду на що, не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу відповідачу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права, бо відповідач не міг бути необізнаним із позицією позивача, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи й доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини».

Суд апеляційної інстанції наголошує, що позиція позивача, наведена у відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду практично повністю збігається із доводами, наведеними у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, відтак, не потребувала великих затрат часу адвоката.

При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача).

На підставі викладеного, враховуючи подане відповідачем клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, вирішуючи питання чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, з урахуванням принципу співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, а також відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, права суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, суд доходить висновку, що адекватним розміром судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем при розгляді даної справи, що можуть бути стягнуті з відповідача, є 4000 грн., із заявлених 8000 грн.

Враховуючи наведені обставини, заяву позивача щодо ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково, присудивши до стягнення з відповідача на користь позивача 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Фермерського господарства ИТОГ про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1006/22 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФЛОРА на користь Фермерського господарства ИТОГ 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В решті вимог заяви відмовити.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст додаткової постанови виготовлено та підписано 03.02.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін