РІШЕННЯ

м. Київ

20.01.2023Справа № 910/11637/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/11637/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЕР - ІНЖИНІРІНГ» ( код 41301529, вул. Деревообробна, 5, м. Київ, 01013 елпошта:

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» (код 35059000 вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010 елпошта

про стягнення 2 525 961,54 грн

за участі представника позивача згідно до протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАЕР - ІНЖИНІРІНГ» (далі - позивач, ТОВ «ФАЕР - ІНЖИНІРІНГ») пред`явило у Господарському суді міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» (далі - відповідач, ТОВ «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ») про стягнення заборгованості у розмірі 2 525 961,54 грн за Договором підряду №28/01/2020-ВЗ від 28.01.2020 (далі - Договір) за надані послуги за період березень 2020 року - листопад 2021 року за додатковими угодами №1, №2, №3, №4, №5, №6 від 28.10.2020, №7, №8 від 10.03.2020, №9 від 30.03.2020, №10 від 21.04.2020, №11 від 14.05.2020 №12 від 25.05.2020, №13, №14, №15 від 09.06.2020, №16 від 10.07.2020, №19 від 20.11.2022,№20 від 23.12.2020, №4/2, №4/3, №7/2 від 11.01.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані таким:

- позивач виконав роботи, які були прийняті відповідачем, однак не оплачені у повному обсязі;

- 14 350 660,72 грн (загальна вартість виконаних робіт) - 9 139 886,44 грн (сума сплачених коштів за виконанні роботи) - 2 684 812,74 грн (зарахування зустрічних однорідних вимог) = 2 525 961,54 грн (заборгованість заявлена до стягнення);

- у сервісі Вчасно сторонами підписаний (КЕП сторін) Акт звірки станом на 30.11.2021 на суму 2 525 961,54 грн;

- претензія №17/10-1 від 17.10.2022 надіслана та вручена 28.10.2364610/1 залишена без реагування;

- на підставі статті 601 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач 28.10.2022 повідомив (лист №28/10-1; поштове відправлення №862) відповідача про зарахування зустрічних вимог у сумі 2 684 812,74 грн (припинення зобов`язання позивача перед відповідачем по поверненню надлишково перерахованих коштів на суму 2 684 812,74 грн та припинення частково простроченого грошового зобов`язання в розмірі 5 210 774,28 грн ТОВ «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» перед ТОВ «ФАЕР-ІНЖИНІР1НГ» на суму 2 684 812,74 грн).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/11637/22; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 06.12.2022.

Суд протокольної ухвалою від 06.12.2022 постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10.01.2023.

14.12.2022 ТОВ «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» подав суду зустрічний позов про зобов`язання ТОВ «ФАЕР - ІНЖИНІРІНГ» здійснити перерахунок вартості робіт за Договором та додатковими угодами до нього на основі ринкових цін на момент укладення Договору та додаткових угод до нього, що застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 вказаний зустрічний позов залишено без руху та встановлено ТОВ «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» строк для усунення недоліків.

21.12.2022 відповідач подав суду клопотання про повернення на стадію підготовчого засідання.

05.01.2023 відповідач подав суду:

- клопотання про відкладення розгляду справи;

- заяву про відвід судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 визнано необґрунтованим заявлений ТОВ «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» відвід судді Курдельчука І.Д.; матеріали справи №910/11637/22 передано на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді; запинено провадження у справі №910/11637/22 до вирішення заяви про відвід судді Курдельчука І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 (суддя Картавцева Ю.В.) у задоволенні заяви ТОВ «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» про відвід судді Курдельчука І.Д. від розгляду справи №910/11637/22 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2023 повідомлено учасників процесу про поновлення провадження у справі та призначено судового засідання для судового розгляду справи по суті 20.01.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2023 зустрічну позовну заяву і додані до неї документи повернуто ТОВ «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ».

18.01.2023 відповідач подав суду клопотання про зупинення провадження у справі мотивоване тим, що ТОВ «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» подало апеляційну скаргу на ухвалу суду від 11.01.2023 про повернення зустрічної позовної заяви.

Так, відповідач посилається на підпункт 17.2 «Перехідні положення» Господарського кодексу України, відповідно до якого суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

Суд дійшов висновку про відхилення вказаного клопотання, з огляду на таке.

У силу підпункту 17.10 «Перехідні положення» Господарського кодексу України у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17, 19, 21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу (крім ухвал про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову, про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження), чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали.

В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи;

Слід зазначити, що з вказаної норми чітко вбачається, що у випадку оскарження ухвали про повернення зустрічної позовної заяви до суду апеляційної інстанції передаються матеріали оскарження та відсутні підстави для зупинення провадження у справі в силу приписів підпункту 17.2 «Перехідні положення» Господарського кодексу України.

Представник відповідача у судове засідання 20.01.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Так, судом направлялися ухвали на адресу відповідача, які повернуті поштою без вручення із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, відповідач обізнаний про даний господарський спір і має можливість ознайомитися з ухвалами суду по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 20.01.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 20.01.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, які затверджені відповідними Законами України), затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Господарському суді міста Києва встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.01.2020 ТОВ «ФАЕР - ІНЖИНІРІНГ» (підрядник) і ТОВ «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- підрядник, прийняв на себе зобов`язання на власний ризик та власними силами виконати за завданням замовника, та на умовах договору роботи з модернізації протипожежного захисту на об`єкті: «Будівництво громадсько-торгівельного центру, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери (проспект Московський), 36», та здати замовнику у встановлений договором строк результати робіт, а замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх у відповідності до умов Договору (пункт 1.1 Договору);

- склад та обсяг робіт визначається сторонами у додаткових угодах до Договору (пункт 1.2 Договору);

- загальна вартість робіт за Договором визначається на основі затверджених сторонами кошторисів (договірних цін), які є невід`ємними частинами Договору (пункт 2.1 Договору);

- оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 банківських днів з дня підписання сторонами актів виконаних робіт. Остаточний розрахунок з підрядником за виконані роботи здійснюється протягом 10 банківських днів після підписання останнього акту виконаних робіт (пункт 2.4 Договору);

- Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та умов Договору (пункт 11.1 Договору).

Також, сторонами було укладено такі додаткові угоди, якими, зокрема, визначено склад та обсяг робіт, а саме: №1, №2, №3, №4, №5, №6 від 28.10.2020, №7, №8 від 10.03.2020, №9 від 30.03.2020, №10 від 21.04.2020, №11 від 14.05.2020 №12 від 25.05.2020, №13, №14, №15 від 09.06.2020, №16 від 10.07.2020, №19 від 20.11.2022,№20 від 23.12.2020, №4/2, №4/3, №7/2 від 11.01.2021.

Договір і додаткові угоиа підписані уповноваженими особами та скріплені печатками; у встановленому порядку Договір не оспорений та не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 875 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору та додаткових угод до нього за період з 28.01.2020 по 31.10.2021 позивач виконав роботи та передав їх відповідачу на загальну суму 14 350 660,72 грн, що підтверджується відповідними актами виконаних будівельних робіт, які підписані повноважними представниками сторін і скріплені печатками без зауважень, і належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи.

У свою чергу обов`язок замовника з оплати вартості виконаних робіт виконаний відповідачем не в повному обсязі.

Так, за період з березня 2020 року по березень 2021 року на розрахунковий рахунок позивача надійшли кошти на загальну суму 11 824 699,18 грн, з яких:

- 9 139 886,44 грн перераховано за виконані роботи відповідно до додаткових угод;

- 2 684 812,74 грн переплати відповідача по додатковим угодам [додаткова угода №2 від 28.01.2020 на суму 190 014,94 грн з ПДВ; додаткова угода №6 від 28.01.2020 на суму 1 150 532,59 грн з ПДВ; додаткова угода №7 від 28.01.2020 (додаткова угода №07/1 від 24.03.2021) на суму 443 288,04 грн з ПДВ; додаткова угода №9 від 28.01.2020 на суму 430 370,90 грн з ПДВ; додаткова угода №19 від 28.01.2020 (додаткову угоду №19/1 від 30.05.2021) на суму 470 606,27 грн з ПДВ], які були перераховані на розрахунковий рахунок позивача понад вартість визначену у договірній ціні.

28.10.2022 позивачем направлено відповідачу заяву від 28.10.2022 №28/10-1 від 28.10.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 2 684 812,74 грн.

Відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Таким чином, на підставі статті 601 ЦК України відбулося зарахування таких зустрічних вимог у сумі 2 684 812,74 грн.

З огляду на викладене, розмір заборгованості за Договором і додатковими угодами до нього складає 2 525 961,54 грн, розрахований таким чином:

14 350 660,72 грн (загальна вартість виконаних робіт) - 9 139 886,44 грн (сума сплачених коштів за виконанні роботи) - 2 684 812,74 грн (зарахування зустрічних однорідних вимог) = 2 525 961,54 грн (заборгованість відповідача перед позивачем).

У свою чергу, відповідачем вказану заборгованість у визначений Договором строк не погашено; доказів протилежного суду не подано.

Крім того, позивач шляхом електронної реєстрації в мережі Інтернет, приєднався до відкритої оферти ТОВ «ВЧАСНО СЕРВІС», тобто договору про надання послуг онлайн- сервісу електронного документообігу «Вчасно».

За допомогою вказаного сервісу позивачем і відповідачем підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису акт звірки взаєморозрахунків за період березень 2020 року - листопад 2021 року, відповідно до якого у позивача обліковується дебіторська заборгованість на суму 2 525 961,54 грн.

Також, позивачем претензія №17/10-1 від 17.10.2022 була надіслана та вручена відповідачу 28.10.2022 (поштове відправлення №610/1).

Однак, вказана претензія була залишена без відповіді та належного реагування; доказів протилежного суду не подано.

Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги стосовно стягнення заборгованості у розмірі 2 525 931,54 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що ж до решти доводів і тверджень учасників процесу, то слід вказати таке.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників процесу та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки до яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Із внесенням 17.10.2019 змін до Господарського процесуального кодексу України його статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено у господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї їх кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

У даному випадку суд звертається до категорії стандарту доказування та відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЕР - ІНЖИНІРІНГ» ( код 41301529) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» (код 35059000) про стягнення заборгованості за Договором підряду №28/01/2020-ВЗ від 28.01.2,54 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» (код 35059000 вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЕР - ІНЖИНІРІНГ» ( код 41301529, вул. Деревообробна, 5, м. Київ, 01013 борг 2525961,54 грн, 37889,42 грн. судового збору.

Призначити судове засідання для розгляду питання про судові витрати на правничу допомогу 07.02.2023 на 17:45. Засідання відбудеться у приміщення Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 1.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.02.2023.

Суддя Ігор Курдельчук