АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. ОдесаСправа № 916/101/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Таран С.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від ОСОБА_1 адвокат Ющенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.09.2022

по справі №916/101/19

за заявою боржника фізичної особи-підприємця Рашковецького Олександра Арнольдовича

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ

Ухвалою підготовчого засідання суду від 05.02.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство ФОП Рашковецького О.А.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Одеської області від 05.03.2019р. визнано банкрутом ФОП Рашковецького О.А., відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Чорненького С.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.06.2021р. введено процедуру погашення боргів ФОП Рашковецького О.А.; призначено керуючим реалізацією майна Рашковецького О.А. арбітражного керуючого Капінуса А.А.; припинено повноваження ліквідатора банкрута Чорненького С.В.

Керуючий реалізацією майна арбітражний керуючий Капінус А.А. звернувся із клопотанням від 10.02.2022р. (вх. №3-80/22 від 10.02.2022р.) (т. 7 а.с. 188-194) про зобов`язання ОСОБА_1 негайно передати керуючому реалізацією арбітражному керуючому Капінусу А.А. для ознайомлення, проведення оцінки та реалізацію майно, яке належить ОСОБА_1 , та технічні паспорти на нерухоме майно та документи, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на майно.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 задоволено клопотання керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Капінуса Андрія Анатолійовича та зобов`язано ОСОБА_1 негайно передати керуючому реалізацією арбітражному керуючому Капінусу Андрію Анатолійовичу для ознайомлення, проведення оцінки та реалізацію майно, яке належить ОСОБА_1 , а також технічні паспорти на нерухоме майно та документи, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на майно (перелік наведено в ухвалі).

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції пославшись на приписи ст.ст.114, 130, 131 Кодексу України з процедур з банкрутства зазначив, що круючим реструктуризацією арбітражним керуючим Капінусом А.А. під час виконання своїх повноважень встановлено, що ОСОБА_1 належить майно: квартира, нежитлове приміщення та обладнання, яке було повернуто ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси у порядку повороту виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 09.10.2015р. у справі №521/1542/15-ц.

Судом першої інстанції зазначено, що керуючий реструктуризацією майна звертався до ОСОБА_1 та його представника із вимогою надати для ознайомлення, проведення оцінки, а також для ознайомлення та аналізу документи, які підтверджують право власності на наступне майно боржника, однак, будь-якої відповіді Рашковецьким О.А. та його представником керуючому реалізацією майна арбітражному керуючому Капінусу А.А. не надано.

Враховуючи не передання Рашковецьким О.А. керуючому реалізації майна арбітражному керуючому Капінусу А.А. для ознайомлення, проведення оцінки та реалізації майна, а також документів, які підтверджують право власності на нього, тоді як інвентаризація майна проводиться спільно з боржником з дня введення процедури погашення боргів, необхідність належного здійснення такої процедури, у тому числі проведення керуючим реалізації інвентаризації майна, формування ліквідаційної маси та продажу майна боржника для задоволення вимог кредиторів, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення клопотання керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Капінуса А.А.

Не погодившись із даною ухвалою боржник звернувся з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 05 вересня 2022 року по справі № 916/101/19 скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Капінуса Андрія Анатолійовича від 10.02.2022 залишити без задоволення.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норма матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Так, апелянт стверджує, що жодних вимог про надання документів та майна від арбітражного керуючого не отримував, а тому не міг повідомити його про відсутність у апелянта майна та документів, які арбітражний керуючий у нього вимагав.

Що стосується обладнання, апелянт стверджує, що воно в порядку повороту виконання судового рішення апелянту не передавалось і суд першої інстанції цю обставину не дослідив. Обладнання ОСОБА_2 отримано відразу після затвердження мирової угоди і подальша доля цього майна апелянту невідома. Будь-які документи, які стосуються обладнання у апелянта відсутні. Так само, у апелянта відсутні будь-які документи, які стосуються квартири та гаражу.

Як стверджує апелянт, квартира та гараж після виконання ухвали суду про поворот виконання рішення суду будуть вважатися спільною сумісною власністю апелянта та ОСОБА_2 , а тому арбітражний керуючий може вимагати від апелянта будь-яке майно та документи лише після того, як майно апелянта буде виділено із спільної сумісної власності.

На думку скаржника, законодавством не передбачено можливості звертатися арбітражному керуючому з подібними клопотаннями до суду, а суду можливості такі клопотання задовольняти. Відповідно до законодавства ніхто не може бути примушений робити те, що прямо не встановлено законом.

Скаржник вважає, що арбітражному керуючому необхідно було звертатися в порядку позовного провадження з позовом про зобов`язання апелянта вчинити якісь дій, а також з позовом про відновлення становища, яке існувало до порушення права шляхом визнання за апелянтом права власності на майно, що вбачається із ухвали суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення.

Також апелянт зазначає, що станом на момент направлення арбітражним керуючим вимог апелянту, в реєстрі нерухомого майна містилися відомості відносно того, що власником майна є ОСОБА_2 , а тому апелянт не зміг би виконати вимогу арбітражного керуючого, що свідчить про передчасність звернення до суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №916/101/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 та призначено справу до розгляду на 01.02.2023.

Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу від ТОВ "Кредит Європа Лізинг" в якому товариство просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень кредитор зазначає, що висновок апелянта про неналежність боржникові нерухомого майна побудований на особистому уявлені про підстави виникнення права власності, яке не доведено належними, достовірними й достатніми доказами.

На переконання кредитора, безпідставне утримання боржником-ініціатором провадження про власне банкрутство у себе правоустанавлюючих документів ніяким чином не впливає на правову підставу виникнення такого речового права як право власності, оскільки офіційне публічне визнання державою такого права відбувається відповідно до вимог ст. 182 Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внаслідок його державної реєстрації в установленому Законом порядку.

За твердженням кредитора, наявність інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно боржника спростовує твердження апелянта, оскільки з 04.08.2022 року державним реєстратором виконано ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 17.12.2021 року й зареєстровано в ДРРП інформацію про припинення права власності подружжя боржника ОСОБА_2 на квартиру і гараж, отже на виконання такого судового рішення відновлено право власності ОСОБА_1 на таке нерухоме майно з моменту його первинного виникнення.

Отже, як стверджує кредитор, на день постановлення місцевим судом оскаржуваної ухвали, за боржником було зареєстровано в ДРРП повернуте у його власність нерухоме майно, що є належним, достовірним й достатнім доказом виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеса від 17.12.2021 року.

При цьому, як зазначає кредитор, повернення (відновлення) власності за належним власником відбувається з моменту її набуття, а ні з моменту державної реєстрації такого відновлення, оскільки право власності особи як це випливає з судового рішення, не припинялося, не зазнавало жодних змін чи перетворень з огляду на приписи ч. 2 ст. 328 ЦК України, за якими право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Кредитор також стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази, які 6 підтверджували, що все вищезазначене майно перебуває у власності інших осіб.

На переконання кредитора, бездіяльність боржника перешкоджає керуючому реалізацією належно виконувати обов`язки, які покладені на нього КУзПБ та затягує строки погашення вимог кредиторів, що є порушення прав безпосередньо кредитора.

Судом апеляційної інстанції також отримано відзив на апеляційну скаргу від арбітражного керуючого Капінуса А.А. в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень арбітражний керуючий зазначає, що станом день винесення судом оскаржуваної ухвали суду, за боржником було зареєстровано в реєстрі повернуте у його власність майно, а докази виконання ухвали суду від 17.12.2022 року були наявні в матеріалах справи про банкрутство.

Натомість, як стверджує арбітражний керуючий, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що з користування боржника вибули документи, які підтверджують право власності на майно, яке арбітражним керуючім повернуто в власність боржника.

Арбітражний керуючий зазначає, що ще в 2020 році судом скасовано ухвалу суду, яка стала підставою для вибуття з власності майна боржника, а отже з цієї дати боржник де факто являється власником свого майна, не зважаючи на те, що навмисно не вчиняв жодних дій відновлення собою вказаного майна.

Також, арбітражний керуючий зазначає, що його вимога по наданню документів та майна для інвентаризації та оцінки пред`явлена до боржника після відновлення судом права власності за боржником на майно, однак, боржником така вимога була проігнорована. При цьому, докази направлення на адресу боржника та його адвоката вимог і клопотання арбітражного керуючого наявні в матеріалах справи, проте, боржник навмисно не отримує на пошті кореспонденцію від арбітражного керуючого.

Щодо доводів скаржника, що він не є та ніколи не був власником обладнання, арбітражний керуючий зазначає, що судом при розгляді справи №521/15742/15-й встановлено, шо обладнання належить саме ФОП Рашковецькому O.A., а не комусь іншому. При цьому, в матеріалах справи, як стверджує арбітражний керуючий, відсутні докази, які б підтверджували передання обладнання по мировій угоді Рашковецькій В.О.

Як вважає арбітражний керуючий, ненадання боржником керуючому реалізацією для огляду і оцінки документів та майна, яке підлягає реалізації в рамках процедури погашення боргів свідчить про недобросовісність дій боржника та зазначена бездіяльність боржника перешкоджає керуючому реалізацією належно виконувати обов`язки, які покладені на нього КзПБ та затягує строки погашення вимог кредиторів.

В зв`язку з вищевикладеним, арбітражний керуючий вважає, що для досягнення мети процедури погашення боргів судом першої інстанції правомірно застосована функція контролю щодо боржника шляхом зобов`язання його передати керуючому реалізацією для ознайомлення, проведення оцінки та реалізаціє майно та документацію, яка вказана в клопотанні.

Арбітражний керуючий також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що боржник має майно, яке є спільною сумісною власністю, жодною особою не заявлялось клопотання про розділ майна. Таким чином, дані доводи скаржника також не відповідаю дійсним обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції також отримано відзив на апеляційну скаргу від АТ «УКРСИББАНК» в якому товариство просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Свої заперечення АТ «УКРСИББАНК» обґрунтовує тим, що всупереч положень статті 74 ГПК України, апелянт не надав доказів відсутності в нього документів, зокрема доказів передачі рухомого майна від ОСОБА_1 - Рашковецькій Вікторії Олександрівні, а також передачі останній документів.

Твердження апелянта про те, що він не є та не був власником обладнання, за твердженням кредитора, спростовується ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.10.2015 по справі № 521/15742/15-ц про визнання мирової угоди між ОСОБА_2 та Рашковецьким O.A.

На думку АТ «УКРСИББАНК» неодноразова неявка боржника та його представників до судових засідань, свідоме неотримання боржником поштової кореспонденції від арбітражного керуючого, ненадання відповідей на клопотання арбітражного керуючого свідчить про ігнорування обов`язків учасника справи, встановлених ст. 42 ГПК України, та зловживання процесуальними правами, що перешкоджає розгляду справи.

Під час судового засідання від 01.02.2023 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Інші представники учасників справи у судове засідання не з`явились.

При цьому арбітражний керуючий Капінус А.А., ТОВ "Кредит Європа Лізинг" та АТ «УКРСИББАНК» у заявах поданих до суду апеляційної інстанції просили розглядати справу за відсутності своїх представників.

Враховуючи наведене, а також те, що судом апеляційної інстанції явка представників учасників справи обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вирішила розглянути справу за їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, арбітражний керуючий Капінус А.А. звернувся до суду першої інстанції із клопотанням в якому просив:

1) зобов`язати ОСОБА_1 негайно передати керуючому реалізацією арбітражному керуючому Капінусу А.А. для ознайомлення, проведення оцінки та реалізацію майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення гаражу загальною площею 30, 6 мІ, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , гараж 3-34, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01; обладнання, а саме: ламінатор Foliant Gemini 400; гільйотина електрична IDEAL 4810-95; різак-бігувальник Duplo DC-645HCEX; осе принтер CS6060 1, 62 (6 кольорів); принтер Xerox Docutagl 240; податник великої ємкості Xerox 4112; монітор Xerox 4112; фінішер степлер Xerox 4112; МФУ А3 ч/б Xerox WC4112; стойка для панелі управління Xerox 4112; полка для податника великої ємкості Xerox 4112 та обхідний лоток Xerox 4112;

2) зобов`язати ОСОБА_1 негайно передати керуючому реалізацією арбітражному керуючому Капінусу А.А. технічні паспорти на нерухоме майно та документи, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на наступне майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення гаражу загальною площею 30, 6 мІ, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , гараж 3-34, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01; обладнання, а саме: ламінатор Foliant Gemini 400; гільйотина електрична IDEAL 4810-95; різак-бігувальник Duplo DC-645HCEX; осе принтер CS6060 1, 62 (6 кольорів); принтер Xerox Docutagl 240; податник великої ємкості Xerox 4112; монітор Xerox 4112; фінішер степлер Xerox 4112; МФУ А3 ч/б Xerox WC4112; стойка для панелі управління Xerox 4112; полка для податника великої ємкості Xerox 4112 та обхідний лоток Xerox 4112.

В обґрунтування заявленого клопотання арбітражний керуючий зазначив, що в червні 2021 звернувся до ОСОБА_1 з листом від 14.06.2021 №02-08/174 в якому просив до 23.06.2021 надати відповідну інформацію, однак, станом на 10.02.2022 такі відомості не надано.

Арбітражний керуючий зазначає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про наявність вимоги, однак проігнорував її та станом на 10.02.2022 його вимогу керуючого реалізацією щодо надання для ознайомлення документів на майно та майна, яке підлягає включенню до складу ліквідаційної маси не виконав, що стало підставою для звернення із відповідним клопотанням до суду першої інстанції.

Приймаючи оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявленого клопотання та задовольнив його у повному обсязі.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з таким висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У відповідності до приписів ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право: 1) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою щодо майна боржника - фізичної особи, у тому числі які містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю; 2) отримувати інформацію з державних реєстрів, у тому числі з бюро кредитних історій, у порядку, передбаченому законодавством; 3) здійснювати огляд майна боржника; 4) отримувати інформацію про рух коштів на рахунках боржника відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність".

За приписами ч. 2 ст. 114 Кодексу України з процедур з банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний: 1) організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість; 2) брати участь у розробленні плану реструктуризації боргів боржника, забезпечити його розгляд зборами кредиторів та подання на затвердження до господарського суду; 3) відкрити спеціальний рахунок для розрахунків з кредиторами; 4) погашати вимоги кредиторів згідно з черговістю у процедурі погашення боргів боржника, а якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника - відповідно до плану реструктуризації за рахунок коштів, отриманих від продажу такого майна; 5) якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника, звітувати перед господарським судом та зборами кредиторів про результати продажу майна боржника протягом трьох робочих днів з дати такого продажу; 6) виконувати функції з управління та розпорядження майном боржника; 7) здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника керуючий реалізацією майна спільно з боржником проводить інвентаризацію майна боржника та визначає його вартість.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу. До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу.

Частинами 3, 4 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника із спільного майна за правилами, передбаченими цивільним законодавством. З моменту визнання боржника банкрутом розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника.

Згідно з ч. 8 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства продаж майна банкрута здійснюється відповідно до умов та в порядку, визначених цим Кодексом для юридичних осіб.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.06.2021 введено процедуру погашення боргів ФОП Рашковецького О.А.; призначено керуючим реалізацією майна Рашковецького О.А. арбітражного керуючого Капінуса А.А.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.10.2015 по справі №521/15742/15-ц визнано мирову угоду, укладену 09.10.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та розподіл сумісного майна; провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та розподіл сумісного майна закрито.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05.02.2020 по справі №521/15742/15-ц апеляційну скаргу Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області задоволено частково; ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09 10.2015 скасовано, з направленням справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та розподіл сумісного майна для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2021 по справі №521/15742/15-ц заяву арбітражного керуючого Капінуса А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду задоволено частково. У порядку повороту виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.10.2015, у справі 521/1542/15-ц:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28126323 від 08.02.2016 12:58:33, Васильковська Євгенія Валеріївна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська обл.;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №13188732 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру загальною площею 129,6 м2 та житловою 97,3 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28123107 від 08.02.2016 11:16:07, Антоненко Оксана Сергіївна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська обл.;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №13189533 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення гаражу, загальною площею 30,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , гараж 3-34, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- припинити право власності ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на квартиру загальною площею 129,6 м2 та житловою 97,3 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- припинити право власності ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на нежитлове приміщення гаражу, загальною площею 30,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , гараж 3-34, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01; в задоволенні решти заявлених вимог про поворот виконання рішення суду - відмовлено.

Керуючий реалізацією звернувся із вимогою від 11.01.2022 №02-08/05 до Рашковецького О.А. та до його представника, в якій просив у строк до 20.01.2022 надати для ознайомлення, проведення оцінки, а також для ознайомлення та аналізу документи, які підтверджують право власності на наступне майно боржника: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення гаражу загальною площею 30, 6 мІ, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , гараж 3-34, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01; обладнання, а саме: ламінатор Foliant Gemini 400; гільйотина електрична IDEAL 4810-95; різак-бігувальник Duplo DC-645HCEX; осе принтер CS6060 1, 62 (6 кольорів); принтер Xerox Docutagl 240; податник великої ємкості Xerox 4112; монітор Xerox 4112; фінішер степлер Xerox 4112; МФУ А3 ч/б Xerox WC4112; стойка для панелі управління Xerox 4112; полка для податника великої ємкості Xerox 4112 та обхідний лоток Xerox 4112.

Вказана вимога була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, про що свідчить опис вкладення в цінний лист, накладна, фіскальний чек, однак відправлення не вручене під час доставки: інші причини, про шо свідчить роздруківка із сайту Укрпошти та направлена на електронну адресу представника боржника ОСОБА_3 .

Будь-якої відповіді Рашковецьким О.А. та його представником керуючому реалізацією майна арбітражному керуючому Капінусу А.А. надано не було, та відповідно не передано ані належне боржнику майно, ані документів, які підтверджують право власності боржника на дане майно.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи приписи Кодексу України з процедур банкрутства, які визначають обов`язок проведення арбітражним керуючим інвентаризації майна спільно з боржником з дня введення процедури погашення боргів, формування ліквідаційної маси та продаж майна боржника для задоволення вимог кредиторів, колегія суддів погоджується із висновками місцевого господарського суду щодо обґрунтованості заявленого арбітражного керуючого Капінуса А.А. від 10.02.2022.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта з приводу того, що суд першої інстанції не пересвідчився в тому, що майно дійсно належить боржникові, а також не пересвідчився у наявності у боржника правовстановлюючих документів на нерухоме майно, з огляду на таке.

Правове регулювання правовідносин, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, здійснюється на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В силу пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності підлягає державній реєстрації.

Отже, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою набутого особою речового права на нерухомість та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав. При цьому реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права власності.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстраційна дія державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі. Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав. Дія абзацу третього цієї частини не поширюється на випадки використання таких відомостей у судових спорах, пов`язаних з визнанням чи поновленням речових прав. Зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, обтяження речового права та/або зміна характеристик об`єкта нерухомого майна не впливають на дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина п`ята статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Так, у відповідності до наявної у матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника ОСОБА_1 станом на 30.08.2022 нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення гаражу загальною площею 30,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01 належить на праві власності саме ОСОБА_1 .

Наведене спростовую твердження апелянта з приводу відсутності доказів на підтвердження перебування даного нерухомого майна у власності боржника, оскільки станом на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали за боржником було зареєстровано в Державному реєстрі повернуте у його власність нерухоме майно.

При цьому, колегія суддів зазначає, що стверджуючи про те, що назване нерухоме ма йно не належить боржнику, останнім не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин.

Не заслуговують на увагу й твердження апелянта з приводу того, що правовстановлюючі документи на нерухоме майно були передані ОСОБА_2 та відповідно знаходяться у останньої, оскільки боржником не надано жодних доказів на підтвердження того, що такі документи останнім, як власником названого нерухомого майна, було передано іншій особі та така особа утримує їх у себе та відмовляється передати боржникові.

Також колегія суддів відзначає, що чинне законодавство України взагалі не визначає обов`язку власника майна, у разі його відчуження, щодо передачі новому власнику такого майна відповідних правовстановлюючих документів.

Відхиляються колегією суддів й твердження апелянта з приводу того, що нерухоме майно є сумісною власністю подружжя, оскільки у наявних матеріалах справи відсутні докази, які б достеменно свідчили про те, що боржник має будь-яке майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Не приймає колегія суддів до уваги й твердження апелянта з приводу передчасного звернення арбітражного керуючого із відповідним клопотанням до суду першої інстанції, оскільки вимога арбітражного керуючого про надання документів та майна задля проведення інвентаризації та оцінки була пред`явлена боржнику після прийняття Малиновським районним судом міста Одеси ухвали від 17.12.2021 по справі №521/15742/15-ц про поворот виконання рішення, та відповідно, відновлення судом права власності боржника на нерухоме майно.

Спростовуються наявними матеріалами справи й доводи апелянта з приводу того, що боржник не є власником обладнання, яке судом зобов`язано передати арбітражному керуючому, оскільки як вбачається зі місту постанови Одеського апеляційного суду від 05.02.2020 по справі №521/15742/15-ц вбачається, що обладнання (ламінатор Foliant Gemini 400, гільйотина електрична IDEAL 4810-95, різак-бігувальник Duplo DC-645HCEX, oсе принтер CS6060 1,62м (6 кольорів), принтер Xerox Docutag1 240, податник великої ємкості Xerox 4112, монітор Xerox 4112, фінішер степлер Xerox 4112; МФУ А3 ч/б Xerox WC4112, стойка для панелі управління Xerox 4112, полка для податника великої ємкості Xerox 4112 та обхідний лоток Xerox 4112. 2.2., принтер Xerox Docutag1 6060, плоттер EncadNovaJet 850-60), придбано на підставі договорів купівлі-продажу СПД Рашковецьким О.А.

При цьому, скаржником не надано до суду доказів на підтвердження того, що назване обладнання було останнім передано, відчужено тощо на користь іншої особи та/або втрачено.

Не є на переконання колегії суддів обґрунтованими й твердження апелянта з приводу застосування судом першої інстанції заходу примусу не передбаченого чинним законодавством, з огляду на наступне.

Так, ч.8 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що під час виконання повноважень арбітражний керуючий має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, що міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Кодекс України з процедур банкрутства надає право арбітражному керуючому запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою щодо майна боржника - фізичної особи, у тому числі які містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю (п.3 ч. 1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства).

Також арбітражний керуючий зобов`язаний здійснювати заходи щодо захисту майна боржника та організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість та виконувати функції з управління та розпорядження майном боржника (ст.ст. 8, 113, 114 Кодексу України з процедур банкрутства).

Статтями 130, 131 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника керуючий реалізацією майна спільно з боржником проводить інвентаризацію майна боржника та визначає його вартість. Майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу. До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу.

З моменту визнання боржника банкрутом розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника.

Отже, у процедурі погашення боргів арбітражний керуючий наділений правом розпорядження та управління майном боржника, а також має право на його огляд, проведення опису (інвентаризації), визначення його вартості з метою подальшої реалізації такого майна для погашення вимог кредиторів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявними матеріалами справи підтверджується, що арбітражний керуючий неодноразово звертався до боржника та його представника із відповідною вимогою про надання відповідного майна та документів на ознайомлення та проведення оцінки, однак, боржником такі вимоги були проігноровані.

При цьому, є неспроможними твердження апелянта з приводу не отримання таких запитів від арбітражного керуючого, оскільки останні направлялись за адресою, яка була повідомлена самим боржником у заявах по суті справи та про зміну такої адреси останній ані суд першої інстанції, ані арбітражного керуючого не повідомляв.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 у справі №916/101/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.02.2023 у зв`язку із участю голосуючого судді Аленіна та суддів членів-колегії Таран С.В. та Філінюка І.Г. в усеукраїнському семінарі 06.02.2023.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Таран С.В.

Суддя Філінюк І.Г.