ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2023 р. Справа№ 910/20677/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Луцюк А.В. За участю представників учасників процесу: від позивача : адвокат Линлюк С.С. від відповідача: не з`явився
Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/20677/21 (м. Київ, суддя Демидов В.О., повний текст складено - 01.08.2022)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ"

про стягнення заборгованості у розмірі 5 525 960,91 грн,

За результатами розгляду апеляційних скарг, Північний апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Хід розгляду справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" (далі - позивач/ ТОВ"АБЗ-1") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" (далі - відповідач/ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ") про стягнення заборгованості у розмірі 5 525 960,91 грн з яких: сума основного боргу 4 270 085,43 грн, пеня у розмірі - 473 919,38 грн, 25% річних у розмірі 781 956,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ "АБЗ-1" та ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" було укладено договір поставки від 17.04.2020 №АБ/04/20-5 за умовами якого ТОВ "АБЗ-1" поставило, а ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" отримало товар у розмірі 4 270 085,43 грн, однак останній товар не оплатив у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/20677/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні 14.07.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, відповідно до якої позовні вимоги задоволено повністю стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" 5 525 960 (п`ять мільйонів п`ятсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 91 коп.

Ухвалою суду від 20.07.2022 виправлено описку, допущену у пункті 1, 2 та 3 вступної та резолютивної частини рішення суду від 14.07.2022 у справі № 910/20677/21 та викладено останні в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" (54055, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Чкалова, будинок 199/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" (03124, місто Київ, вул. Василенка Миколи, будинок 7-А, офіс 3-41, ) 5 366 729 (п`ять мільйонів триста шістдесят шість тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн. 90 коп. з яких: 4 270 085 (чотири мільйони двісті сімдесят тисяч вісімдесят п`ять) грн 43 коп. сума основного боргу, 314 688 (триста чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн 36 коп. пені, 781 956 (сімсот вісімдесят одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 11 коп. 25% річних а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 89 246 (вісімдесят дев`ять тисяч двісті сорок шість) грн 97 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.»

Короткий зміст заяви ТОВ "АБЗ-1" про прийняття додатково рішення

18.07.2022 до Господарського суду міста Києва від представника позивача Д.В. Бондара надійшла заява про покладення на"ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 326 998,04 грн.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Додатковим Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20677/21 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" про стягнення судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

При прийняті додаткового рішення, місцевий господарський суд, з огляду на часткове задоволення позову, керуючись положеннями п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України прийшов до висновку про розподіл витрати на правову допомогу у відсотковому співвідношені до задоволених позовних вимог, а також врахував неспіврозмірність витраченого адвокатом часу з урахуванням того, що справа не є складною, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу який підлягає стягненню з відповідача становить 100 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, ТОВ "АБЗ-1" (далі - скаржник-1) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/2077/21 та прийняти нове рішення, яким стягнути з ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" на користь ТОВ "АБЗ-1" 316 868,02 грн судових витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга ТОВ "АБЗ-1" обґрунтована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, зокрема, ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник -1 в апеляційній скарзі погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування положень п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (розподілу витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволених позовних), однак не погоджується із висновком суду щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 100 000,00 грн, оскільки судом при прийняті додаткового рішення не було врахованого поведінку відповідач щодо досудового розгляду спору, чи пов`язані понесені витрати з розглядом справи, пропорційним до предмету, з урахуванням ціни позову. Крім того, заявник апеляційної скарги вказує про те, що сума 268 313,02 грн, яка складає 5% від суми задоволених позовних, є пропорційною до ціни позову, не є надмірною по відношенню до фінансового стану відповідача, а також те, що погоджений між сторонами розмір гонорару може бути тільки зменшений за взаємною згодою сторін.

Також не погодившись із прийнятим рішенням, ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" (далі - скаржник-2) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- апеляційну скаргу ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/20677/21 задовольнити.

- скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/2077/21 в частині задоволення вимог, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн та постановити нове, яким в задоволенні заяви ТОВ "АБЗ-1" про відшкодування витрати на правничу допомогу з ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" відмовити повністю.

Апеляційна скарга ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" обґрунтована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, зокрема, ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник - 2 зазначає, що враховуючи відсутність складених та будь-яких розрахунків у позовній заяві; оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів у даній справі та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, незначний обсяг документів у справі, наявність усталеної судової практики щодо розгляду спорів про стягнення заборгованості за поставлену продукцію, тому останній вважає суму до відшкодування значно завищеною та такою, що не відповідає положенням ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, заявник апеляційної скарги зазначає, що у матеріалах справи відсутні рахунки на оплату, платіжні доручення, що не підтверджує фактично понесені витрати пов`язані із наданням правничої допомоги.

Також скаржник -2 вказує, що у відповідача була відсутня можливість ознайомитися із заявою позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та доданими до неї доказами, і, відповідно, відсутністю можливості надати обґрунтовані заперечення щодо поданої позивачем заяви.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційні скарги

Позивач до Північного апеляційного господарського суду подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просив апеляційну скаргу відповідача (в оскаржуваній ним частині) залишити без змін, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20677/21- без змін, посилаючись на те, що представник відповідача не був позбавлений можливості у порядку ст. 126 Господарського процесуального кодексу України подати відповідне клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу позивача від відповідача до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходив.

Частиною 3 ст. 263 ГПК України , що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу позивача через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням. Відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений судом апеляційної інстанції не подав відзиву на апеляційну скаргу позивача, суд дійшов висновку, що неподання останнім відзиву не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи від 19.08.2022 апеляційну скаргу ТОВ"АБЗ-1" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/20677/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному автоматизованою системою складу суду 16.09.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/20677/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Апеляційна скарга ТОВ "АБЗ-1" подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 вирішено відкласти розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/20677/21.

22.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/20677/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/20677/21; розгляд апеляційної скарги ТОВ "АБЗ-1" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/20677/21 призначено на 01.11.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/20677/21; об`єднано апеляційну скаргу ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/20677/21 та апеляційну скаргу ТОВ "АБЗ-1" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/20677/21; розгляд апеляційної скарги ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/20677/21 призначено на 01.11.2022.

Розгляд апеляційних скарг 15.11.2022 не відбувся у зв`язку з тим, що 15.11.2022 з 14:21 год. до 18:20 год. по всій Україні була повітряна тривога.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 розгляд апеляційних скарг ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" та ТОВ "АБЗ-1" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/20677/21 призначено на 08.12.2022.

Проте у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному з 06.12.2022 розгляд справи №910/20677/21 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 розгляд апеляційних скарг ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" та ТОВ "АБЗ-1" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/20677/21 призначено на 24.01.2023.

Явка сторін

У судове засідання з`явився представник скаржника-1 (позивача).

Відповідач ( скаржник-2) своїх представників у судове засідання своїх представників не направив.

Нормами ст. 120 ГПК України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 надіслана учасникам справи на їх електронні адреси, наявні у справі та в електронні кабінети учасників.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від відповідача (скаржника -2) через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність від відповідача клопотань/заяв про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Позиції учасників справи

У судовому засіданні представник скаржника-1 вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив апеляційну скаргу задовольнити. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/2077/21 та прийняти нове рішення, яким стягнути з ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" на користь ТОВ "АБЗ-1" 316 868,02 грн судових витрат на правничу допомогу.

Апеляційну скаргу з ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" (в оскаржуваній відповідачем) просив залишити без задоволення, а додаткове рішення- без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як убачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача здійснювалося Адвокатським бюро "Бондара "Патріот" на підставі договору про надання правової допомоги №20/11/2021 від 20.11.2021 (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого клієнт доручає, а Адвокатське бюро відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, консультації, надавати інші види правової (правничої) допомоги (далі у тексті - правова допомога) в обсязі та на умовах, встановлених цим Договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та всі фактично понесені Адвокатським бюро витрати у зв`язку з виконанням даного Договору.

У п. 2.2.3 Договору, сторони передбачили, що клієнт зобов`язаний сплатити Адвокатському бюро обумовлений сторонами гонорар.

Розділом 4 договору, сторони встановили наступне.

Гонорар є формою винагороди Адвокатського бюро за надання правової допомоги Клієнту (п. 4.1. Договору).

На визначення розміру гонорару Адвокатського бюро впливають строки вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обгрунтованого розміру гонорару (п. 4.2. Договору).

Розмір основного гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатським бюро позитивного результату, якого бажає Клієнт (п. 4.3. Договору).

Розмір основного гонорару, який Клієнт сплачує Адвокатському бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, встановлюється в сумі (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., що сплачується протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання від Адвокатського бюро відповідного повідомлення. Розмір додаткового гонорару складає 5% від розміру задоволеної судовим рішенням суми позовних вимог (п. 4.4. Договору).

На підтвердження факту надання Адвокатським бюро Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору Адвокатським бюро складається акт наданих послуг (правової допомоги) (далі у тексті - Акт) і направляється або вручається під розписку Клієнту (п. 4.5. Договору).

Відповідно до розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу адвокатом були надані наступні послуги:

Гонорар за надання правової допомоги з аналізу Договору поставки №АБ/04/20-5 між ТОВ «АБЗ-1» та ТОВ «Центр оптимальних будівельних рішень» - 5 годин - 2 500,00 грн - 8 750,00 грн;

Гонорар за надання правової допомоги з аналізу законодавства щодо спору, аналізу судової практики - 4 - Годин - 2 500,00 грн - 8 750,00 грн.

Гонорар за надання правової допомоги з написання позовної заяви, проведення розрахунків штрафних санкцій, формування позовної заяви разом з додатками та подачі позовної заяви - 11 - Годин - 2 500,00 грн - 22 500,00 грн.

Разом 50 000,00 грн. Гонорар в розмірі 5% від розміру задоволених позовних вимог - 276 298,04 грн та разом становить - 326 298,04 грн.

Як убачається із матеріалів позовної заяви вбачається, що остання містить посилання, що сума судових витрат зі сплати судового збору за подачу позовної заяви до Господарського суду м. Києва становить 82 889, 41 грн. Орієнтована сума витрат на професійну правничу допомогу становить 250 000,00 грн.

На підставі наведеного вище, представник позивача зазначив, що загальна попередня (орієнтовна) сума судових витрат позивача - ТОВ "АБЗ-1", який буде змушений понести у зв`язку з поданням та розглядом позовної заяви до ТОВ "Центр оптимальних будівельних рішень", становить 332 889,41 грн.

18.07.2022 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про стягнення судових витрат у розмірі 326 998,04 грн.

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідно до розрахунків судові витрати позивача у зв`язку з розглядом у Господарським судом міста Києва справи №910/20677/21 складаються з сум, визначених у Акті № 1 прийому-передачі послуг до Договору №20/11/2011 від 20.11.2021.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представника скаржника -1 (позивача) аналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача (в оскаржуваній ним частині) та апеляційна скарга відповідача (в оскаржуваній ним частині) не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п. п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

У постанові Верховний Суд від 11.06.2021 у справі №34-16/17-3683-2011 висловив висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19 тощо.

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, частина п`ята статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Беручи до уваги те, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", Суд вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у справі №907/746/17 від 05.10.2021, у справі №922/2869/19 від 30.11.2020, у справі №910/7520/20 від 11.11.2021.

Як вже зазначалось вище, 20.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" (далі у тексті - Клієнт), з однієї сторони, та Адвокатським бюро "Бондара "Патріот" (далі у тексті - Адвокатське бюро), укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги.

Розмір основного гонорару, який Клієнт сплачує Адвокатському бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, встановлюється в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., що сплачується протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання від Адвокатського бюро відповідного повідомлення. Розмір додаткового гонорару складає 5% від розміру задоволеної судовим рішенням суми позовних вимог (п. 4.4. Договору).

На підтвердження факту надання Адвокатським бюро Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору Адвокатським бюро складається акт наданих послуг (правової допомоги) (далі у тексті - Акт) і направляється або вручається під розписку Клієнту (п. 4.5. Договору).

Відповідно до розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу адвокатом були надані наступні послуги:

Гонорар за надання правової допомоги з аналізу Договору поставки №АБ/04/20-5 між ТОВ «АБЗ-1» та ТОВ «Центр оптимальних будівельних рішень» - 5 годин - 2 500,00 грн - 8 750,00 грн;

Гонорар за надання правової допомоги з аналізу законодавства щодо спору, аналізу судової практики - 4 - Годин - 2 500,00 грн - 8 750,00 грн.

Гонорар за надання правової допомоги з написання позовної заяви, проведення розрахунків штрафних санкцій, формування позовної заяви разом з додатками та подачі позовної заяви - 11 - Годин - 2 500,00 грн. - 22 500,00 грн.

Разом 50 000,00 грн. Гонорар в розмірі 5% від розміру задоволених позовних вимог - 276 298,04 грн та разом становить - 326 298,04 грн.

При цьому, вирішуючи питання, чи є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, місцевим господарським судом було правомірно враховано, що під час розгляду справи відповідачем було подано 01.06.2022 клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Миколаївської області та 01.07.2022 клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Аргументи позивача, окрім викладених у позовній заяві, як і додаткових документів, які б вплинули на розгляд справи позивачем не подавалось.

Водночас, суд апеляційної інстанції не вбачає, що з правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, а саме з договору поставки, за наявності підписаних в матеріалах справи видаткових накладних з боку останніх, потребував значної складності для формування правової позиції для захисту адвокатом інтересів позивача.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019 Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що витрати на професійну правничу допомогу заявлені представником позивача у розмірі 326 298,04 грн є не співрозмірними з витраченим адвокатом часом.

Оскільки рішенням суду у справі №910/20677/21 позов задоволено частково, з огляду на неспіврозмірність витраченого адвокатом часу та з урахуванням того, що справа не є складною, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та сума, яка підлягає до стягнення з відповідача становить 100 000,00 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку щодо часткового зменшення розміру витрат на адвокатські послуги, при цьому зменшена сума розміру витрат, яка складає 100 000,00 грн, входить в розумні межі визначення розміру гонорару в цій справі.

До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказаним спростовуються доводи скаржника -1 викладенні в апеляційній скарзі проте, сума 268 313,02 грн, яка складає 5% від суми задоволених позовних, є пропорційною до ціни позову, не є надмірною по відношенню до фінансового стану відповідача, а також те, що погоджений між сторонами розмір гонорару може бути тільки зменшений за взаємною згодою сторін.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи скаржника-2 (відповідача) зводяться до незгоди із заявленим позивачем розміром витрат на правову допомогу, що по своїй суті є заявою про зменшення таких витрат. Однак, оскільки відповідної заяви відповідач не подав до суду першої інстанції, викладені в апеляційній скарзі доводи не можуть братись до уваги.

Посилання заявника апеляційної скарги (відповідача) про те, що останнього була відсутня можливість ознайомитися із заявою позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та доказами, які були додані до вказаної заяви, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки як убачається із матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, що ТОВ"АБЗ-1" було надіслано відповідачу примірник заяви про ухвалення додаткового рішення із доданими до неї доказами (оригінал розрахунку судових витрат на правничу допомогу у справі №910/20677/21; належним чином завірену копію договору про надання правової (правничої) допомоги №20/11/2021 від 20.11.2021; належним чином завірену копію акта наданих послуг №1 від 14.07.2022) про що свідчить фіскальний чек Укрпошти №55, накладна Укрпошти №796 та опис вкладення у цінних лист ( т.1, а.с. 183-198). Така ж адреса вказувалась самим відповідачем у поданій до суду апеляційній скарзі.

Статтею 12 ГПК України визначені права та обов`язки учасників справи, зокрема: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Враховуючи вище викладене та факт обізнаності відповідача про розгляд заяви ТОВ "АБЗ-1" про ухвалення додаткового рішення у даній справі, відповідач не був позбавлений можливості подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зокрема, на електронну адресу місцевого господарського суду.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що ст. 6 ГПК України визначено, що у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ). Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 7 вказаної вище статті визначено, що особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом. (п. 8 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України).

За вимогами п. 10 вказаної статті, процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції, або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

За нормами ст. 42 ГПК України, зокрема, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи надсилати копії документів іншим учасникам справи, такі документи можуть направлятися вказаним особам з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі, крім випадків, коли інший учасник не має офіційної електронної адреси. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Крім того, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.

У газеті "Голос України" від 04.09.2021 року № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистеми (модулів) ЄСІТС - "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистеми відеоконференцзв`язку.

Таким чином, зазначені в оголошенні Вищої ради правосуддя підсистеми (модулі) ЄСІТС почали офіційно функціонувати з 05.10.2021 року.

Отже, з 05.10.2021 року учасникам процесу слід дотримуватись вимог Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему у відповідній редакції.

Крім того, як убачається із матеріалів справи ( т. 1, а.с. 230) ухвалу про призначення заяви ТОВ "АБЗ-1" було отримано представником відповідача Пісоцьким -26.07.2022.

Щодо посилання скаржника - 2 (відповідача) про ненадання позивачем доказів оплати вартості наданих послуг, як на підставу для відмови у задоволенні поданої ТОВ "АБЗ-1" заяви про ухвалення додаткового рішення, то суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Інші доводи скаржників 1,2 , викладені в апеляційних скаргах не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційних скаргах обставин.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20677/21, та, відповідно, апеляційні скарги ТОВ "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" (в оскаржуваній відповідачем частині) та ТОВ "АБЗ-1" (в оскаржуваній позивачем частині) є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 дія оскаржуваного рішення була зупинена в силу приписів ч. 5 ст. 262 ГПК України, і за наслідками апеляційного розгляду рішення залишено без змін, а тому дія додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20677/21 підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 244, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ОПТИМАЛЬНИХ БУДІВЕЛЬНИХ РІШЕНЬ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/20677/21 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Справу №910/20677/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддями -30.01.2023

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова