ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2023 р. Справа №914/2350/18(914/3608/21)

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: СКРИПЧУК О.С.

МАРКА Р.І.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

представники сторін не з`явилися.

розглянувши апеляційні скарги 1)Приватного акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра» №112/1904 юр.від 20.10.2022 (вх.ЗАГС №01-

05/2582/22 від 24.10.2022)

2)Акціонерного товариства «Українська

залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії

«Львівська залізниця», м.Львів №НЮ-1/2948 від

26.01.2022 (вх.ЗАГС № 0105/2641/22 від

28.10.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від

27.09.2022,повний текст 06.10.2022 (суддя

Морозюк А.Я.)

у справі № 914/2350/18(914/3608/21)

за первісним позовом: Акціонерного товариства «Українська

залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», м. Львів

до відповідача: Приватного акціонерного товариства

«Львівський електроламповий завод «Іскра», м.Львів

про розірвання договору та стягнення 73 442,56 грн

та за зустрічним позовом: Приватного акціонерного товариства

«Львівський електроламповий завод «Іскра»,

м.Львів

до відповідача: Акціонерного товариства «Українська

залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», м. Львів

про стягнення 70 615,28 грн

у межах справи № 914/2350/18

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю

«Львівський завод РЕМА», м. Львів

про банкрутство Приватного акціонерного

товариства «Львівський електроламповий завод

«Іскра»

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

В листопаді 2021 року АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» про розірвання договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії №Л/ДН-1/19/469/М/п від 05.11.2019 та стягнення 73 442,56 грн, з яких: 72 645,40 грн основного боргу, 797,16 грн пені.

В січні 2022 року ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» подало зустрічну позовну заяву до АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» про стягнення безпідставно сплачених коштів в сумі 70 615,28 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.09.2022 первісний позов задоволено частково; розірвано договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії №Л/ДН-1/19/469/М/п від 05.11.2019, укладений між АТ «Українська залізниця» в особі підрозділу «Служба комерційної роботи та маркетингу» регіональної філії «Львівська залізниця» та ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра»; стягнуто з ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» заборгованості в сумі 46 228,89 грн та 3 698,97 грн судового збору; у задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом та у задоволенні зустрічного позову, відмовлено повністю.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» не погодився із прийнятим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні первісних вимог відмовити повністю, а зустрічний позов задоволити повністю.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначав наступні обставини:

- судом не взято до уваги, що до матеріалів справи не додано будь-яких додатків до договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії при станції;

- до матеріалів справи додано розрахунки договірного тарифу з відшкодування витрат на утримання 1 кв.м. смуги відведення залізниці в місяць станції Сихів, затверджені начальником виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень»;

- зазначені розрахунки підписані економістом, начальником сектору майнових та земельних ресурсів та начальником комерційного відділу виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» та не були підписані представником ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра»;

- ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» не заперечує користування земельною ділянкою у смузі відведення залізниці згідно укладених договорів, проте з початку їх укладення плату за утримання цієї ділянки землі не сплачувало у повному обсязі та неодноразово зверталося до позивача за первісним позовом про незгоду із зазначеними у розрахунках залізничними ставками;

- розмір заявленої до стягнення суми заборгованості є необгрунтованим та не підтвердженим належними доказами.

Позивач за первісним позовом АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» заперечив доводи апеляційної скарги у відзиві на неї та просив залишити її без задоволення. Зазначив, що розрахунок договірного тарифу з відшкодування витрат на утримання 1 кв.м. смуги відведення залізниці станції Сихів, передбачений безпосередньо в умовах договорів і є його невід`ємною частиною. Розрахунок договірного тарифу здійснюється зокрема, згідно з п.17 Методичних рекомендацій щодо визначення вартості робіт та послуг, які надаються за вільними (договірними) тарифами та порядку їх надання №ЦЗМ-12/2431 від 16.12.2011, розроблених Укрзалізницею. У розрахунок договірного тарифу з відшкодування витрат на утримання 1 м.кв. смуги відведення залізниці за місяць входять коефіцієнти, що враховують територіальне розміщення земельної ділянки в населеному пункті, сферу діяльності користувача, витрати із земельного податку, тощо. При цьому, договір про експлуатацію під`їзної колії визначає порядок подачі та забирання вагонів,терміни перебування вагонів на під`їзній колії та інші умови роботи під`їзної колії, а відшкодування витрат на утримання смуги відведення залізниці є фактично поверненням залізниці оплаченого нею податку за дану земельну ділянку.

Окрім цього, АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» не погодилось із прийнятим рішенням місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні первісного позову та подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення в цій частині скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає наступні обставини:

- відповідно до ст.71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором;

- відповідно до п.2.1. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконуються вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів;

- пунктом 1 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії, укладеного сторонами передбачено, що експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії та примикає стрілочним переводом №3 до головної колії №! станції Сихів залізниці і обслуговується власним локомотивом;

- суд не взяв до уваги, що розрахунок заборгованості по збору за складування вантажів або примикання під`їзних колій у смузі відведення, за ділянку землі площею згідно п.3 договору про експлуатацію залізничної колії здійснено позивачем в період дії договору з 01.02.2020 по 23.09.2021;

- судом не взято до уваги, що складення акту від 30.03.2021 про закриття колії для подачі та забирання вагонів не передбачено умовами договору, як підстава, що звільняє відповідача від зобов`язання передбаченого п.16.3 договору щодо внесення ним оплати за утримання ділянки землі, на якій знаходиться колія;

- судом не враховано, що закриття колії на підставі акту від 30.03.2021 не спростовує подальшого фактичного знаходження колії на земельній ділянці, яка знаходиться у смузі відведення залізниці, і за утримання якої договором передбачено плату.

ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» заперечило доводи апеляційної скарги АТ «Українська залізниця» у відзиві на неї. Відповідно до п.3 договору у межах смуги відведення залізниці під`їзною колією, яку використовує власник колії, зайнято земельну ділянку площею 2991 м.кв. Проте, 30.03.2021 залізницею складено акт, яким встановлено, що через незадовільний стан колія закривається для подачі та забирання вагонів. Тому, починаючи з 30.03.2021 колія не використовувалася і відповідно не обслуговувалась залізницею, а відтак відсутні підстави для стягнення коштів за цей період.

Інших клопотань та заяв, в порядку ст. 207 ГПК України, учасниками у справі заявлено не було.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції суду.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою відповідно до ухвали суду від 22.12.2022, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечення, викладені у відзивах на апеляційні скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи та оцінка суду в частині первісного позову.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 05.11.2019 між АТ «Українська залізниця» в особі начальника підрозділу «Служба комерційної роботи та маркетингу» регіональної філії «Львівська залізниця» та ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» було укладено договір №Л/ДН-1/19/469/М/п про експлуатацію залізничної під`їзної колії.

Відповідно до п.3. договору у межах смуги відведення залізниці (позивача за первісним позовом) під`їзною колією, яку використовує власник колії (відповідач за первісним позовом), зайнято земельну ділянку площею 2991 кв.м.

Пунктами 16, 16.3 договору передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату з врахуванням корегуючого коефіцієнта за складування вантажів або примикання під`їзних колій у смузі відведення у першій декаді поточного місяця, на утримання ділянки землі площею відповідно до п.3 цього договору згідно діючого на момент оплати «Розрахунку договірного тарифу з відшкодування витрат на утримання 1 кв. м. смуги відведення залізниці (в місяць) ст. Сихів».

Пунктом 16.4 договору передбачено, що збори і плати вносяться через розрахунковий підрозділ залізниці (нарахування проводиться станцією по накопичувальних картках, відомостях плати за користування вагонами, відомостях плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу).

18.09.2020 Виробничий структурний підрозділ «Львівська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» надіслав ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» претензію на суму 16 510,30 грн, у зв`язку із відсутністю оплати за лютий-червень 2020 року всупереч умов договору. В цій претензії заявлено вимогу про сплату заборгованості у семиденний строк. Факт надсилання та отримання 09.10.2020 відповідачем за первісним позовом претензії, підтверджується описом вкладення у цінний лист, поштовою квитанцією та повідомленням про вручення поштового відправлення. Вказана претензія, залишена без виконання і відповіді.

Окрім цього, на підтвердження відсутності здійснення відповідачем за первісним позовом оплати згідно договору за період з 01.02.2020 по 19.11.2021 до матеріалів справи додано акти загальної форми №102 від 10.03.2020, №146 від 11.04.2020, №157 від 11.05.2020, №178 від 11.06.2020, №5 від 11.08.2021, №6 від 11.09.2021, №7 від 11.11.2021.

У зв`язку із невиконанням зобов`язань щодо здійснення оплати на утримання земельної ділянки відповідно п.3 договору, позивачем за первісним позовом нараховано відповідачу за первісним позовом за період з 01.02.2020 по 19.11.2021 заборгованість в загальній сумі 72 645,40 грн (в т.ч. ПДВ) та пеню в розмірі 797,16 грн.

Докази здійснення оплати вищевказаної заборгованості відповідачем за первісним позовом не надано, що вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 457 від 06.04.1998, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором.

Відповідно до п. 2.1 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644 взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів.

Матеріалами справи підтверджується та вірно встановлено судом першої інстанції, що 30.03.2021 комісією в складі обох сторін складено акт, в якому зазначено, що стан колії незадовільний, тому колія закривається для подачі, забирання вагонів від автомобільного переїзду до тупика п/к ПрАТ «Іскра» до усунення недоліків, що загрожують безпеці руху.

Доводи апеляційної скарги позивача за первісним позовом наведеного не спростовують, оскільки предметом договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії №Л/ДН-1/19/469/М/п від 05.11.2019, укладеного між сторонами є саме експлуатація під`їзної колії, яка належить власнику колії (відповідачу за первісним позовом) та примикає стрілочним переводом №3 до головної колії №1 станції Сихів залізниці і обслуговується власним локомотивом.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено вірний та обґрунтований висновок, що оскільки з 30.03.2021 колія не використовується ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра», то підстави для стягнення заборгованості за період з 30.03.2021 по 19.11.2021 відсутні. При цьому, оскільки розрахунок пені за прострочення платежів згідно договору здійснено за період з червня 2021 року по листопад 2021 року, то підстави для її стягнення відсутні, що відповідає фактичним обставинам.

За таких обставин, первісний позов в частині стягнення заборгованості відповідно до умов договору, обґрунтовано задоволено частково в сумі 46 228,89 грн, нарахованої за період з 01.02.2020 по 30.03.2021.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ "Іскра" про те, що сторонами при укладенні договору не досягнуто домовленості щодо ціни договору є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідно до п.16.3. договору плата за утримання ділянки землі, на якій розташована під`їзна колія здійснюється відповідно до «Розрахунку договірного тарифу з відшкодування витрат на утримання 1 кв. м. смуги відведення залізниці (в місяць) ст. Сихів», що не суперечить ст.180 Господарського кодексу України.

Перевіряючи оскаржуване рішення в частині позовних вимог за первісним позовом про розірвання договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії №Л/ДН-1/19/469/М/п від 05.11.2019 встановлено, що ці вимоги обгрунтовані тим, що на момент подачі позовної заяви ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» не проводить вантажні операції на під`їзній колії по станції Сихів, не здійснює експлуатацію під`їзної колії відповідно до умов договору, не здійснює відшкодування залізниці витрат на утримання смуги відведення під під`їзною колією, що призвело до заборгованості, яка є предметом стягнення у даній справі, а також те, що під`їзна колія з 30.03.2021 закрита для руху через технічну несправність, що підтверджується відповідним актом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Підстави для зміни або розірвання договору передбачені ст. 651 ЦК України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Наведені обставини в суді апеляційної інстанції не спростовано.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем за первісним позовом умов укладеного договору та ним не спростовано фактичні обставини справи, покладені в основу заявлених вимог первісного позову в цій частині і такі є обґрунтованими та встановлені місцевим господарським судом, колегія суддів вважає, що первісний позов в частині розірвання договору задоволено вірно.

Фактичні обставини справи та оцінка суду щодо зустрічного позову.

ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» подано зустрічний позов про стягнення безпідставно сплачених коштів у розмірі 70 615,28 грн, які просило стягнути з АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця».

На підтвердження заявлених вимог позивач за зустрічним позовом покликався на укладений між сторонами договір №Л/ДН-1/14/1774/М/п від 13.10.2014 про експлуатацію залізничної під`їзної колії.

Відповідно до п. 3 договору у межах смуги відведення залізниці під`їзною колією, яку використовує власник колії зайнято ділянку землі площею 2991 кв.м.

Пунктом 16.3. договору передбачено, що власник колії за складування вантажів або примикання під`їзних колій у смузі відведення у першій декаді поточного місяця сплачує залізниці плату за утримання ділянки землі площею відповідно до п. 3 договору, згідно «Розрахунку відшкодування витрат на утримання 1 кв.м смуги відведення залізниці (в місяць)».

Обгрунтовуючи зустрічні позовні вимоги зазначав про те, що у зв`язку із зміною нормативно-грошової оцінки земельних ділянок у м.Львові, індексацією земельних ділянок щороку змінюється і ставка зборів за відшкодування витрат на утримання смуги відведення залізниці. Проте, нормативно-грошова оцінка земельних ділянок з грудня 2018 року і до жовтня 2019 року не змінювалася, як і площа земельної ділянки в межах смуги відведення залізниці під`їзної колії.

В зустрічному позові зазначено, що вартість 1 кв.м смуги відведення згідно розрахунку залізниці на 2019 рік становила 1,104 грн з ПДВ, а тому вартість плати за користування ділянкою землі зайнятою під`їзною колією мала становити в місяць 3302,06 грн = 2991 (площа земельної ділянки)*1,104 (тариф), а не 13 244,15 грн.

Перевіркою доводів та обставин зустрічного позову встановлено наступне.

Розрахунок договірного тарифу здійснюється відповідно до п. 17 «Визначення договірних тарифів з відшкодування витрат на утримання смуги відведення» Методичних рекомендацій щодо визначення вартості робіт та послуг, які надаються за вільними (договірними) тарифами та порядку їх надання від 16.12.2011 №ЦЗМ-12/2431 (а.с. 179, т. 1), що відповідає п.16.3. договору від 13.10.2014.

12.11.2018 Львівською дирекцією залізничних перевезень затверджено розрахунок договірного тарифу з відшкодування витрат на утримання 1 м. кв. смуги відведення залізниці за місяць по станції Сихів, який діяв з 01.12.2018 по 31.08.2019 (а.с. 185, т. 1) та відповідно до якого вартість утримання 1 м.кв. смуги відведення залізниці становила 4,42 грн з ПДВ.

Враховуючи площу земельної ділянки залізниці, на якій розміщена частина під`їзної колії, загальна вартість плати за утримання цієї ділянки за 1 місяць у вказаний період становила 13220,22 грн з ПДВ = 2991 * 4,42.

Водночас, збільшення вартості утримання 1 м.кв. смуги залізниці пов`язана із зміною нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з 1374,36 грн/м.кв. до 2061,76 грн/м.кв., яка відбулася відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №32-13-0.37-5415/169-18 від 26.07.2018 (а.с. 181, 182, т.1).

04.06.2019 Львівською дирекцією залізничних перевезень затверджено розрахунок договірного тарифу з відшкодування витрат на утримання 1 м.кв. смуги відведення залізниці за місяць по станції Сихів, який діяв з 01.07.2019 по 01.01.2020 Вартість утримання 1 м.кв. смуги відведення залізниці згідно цього розрахунку становила 1,11 грн з ПДВ. (а.с. 184, т. 1)

Нормативно-грошова оцінка з 26.07.2018 по 20.01.2020 не змінювалась, що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 13.0.37-420/169-20 від 20.01.2020 (а.с. 183, т. 1).

При цьому, зменшення вартості за утримання 1 м.кв. смуги залізниці з 01.07.2019 пов`язане із зміною ставки податку з 1% до 0,25% відповідно до статті 284.4 Закону України від 07.12.2017 року N 2245-VIH «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році».

В поданій апеляційній скарзі ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» не спростовано наведених обставин.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні зустрічного позову, оскільки такий не є обгрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, заява №4909/04 від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2022 у справі №914/2350/18(914/3608/21) відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір за подання апеляційних скарг належить залишити за апелянтами.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2022 у справі №914/2350/18(914/3608/21) без змін.

2. Судовий збір залишити за апелянтами.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 06.02.2023.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Р.І. МАРКО

О.С. СКРИПЧУК