РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023Справа № 910/6452/22
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Старовойтову Є.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД"

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАСО-ГРУП"

2) ОСОБА_1 ,

3) ОСОБА_2

про стягнення 5 872 003,30 грн

Представники сторін:

від позивача: Бумба О.А.,

від відповідача-1: Анапріюк А.А.,

від відповідача-2: Анапріюк А.А.,

від відповідача-3: Анапріюк А.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАСО-ГРУП", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 5 872 003,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-1 як боржником та відповідачами-2, 3 як його поручителями зобов`язань з оплати товару за договором поставки № БТ-ГРАСО/01 від 08.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 суд постановив звернутися до Департаменту з питань реєстрації КМДА щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

03.08.2022 до суду від Департаменту з питань реєстрації КМДА надійшла інформація про зареєстроване місце проживання вказаних осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/6452/22, призначено підготовче засідання на 14.09.2022.

08.08.2022 до суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 14.09.2022 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" про забезпечення позову відмовлено.

14.09.2022 до суду представником відповідача-2 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовче засідання 14.09.2022 з`явилися представники позивача та відповідача-2.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив клопотання представника відповідача про відкладення задовольнити, відкласти підготовче засідання на 10.10.2022.

Однак, підготовче засідання 10.10.2022 не відбулося через перебування судді Трофименко Т.Ю. у відпустці.

17.10.2022 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву з вимогою про визнання поважними причин пропуску строку для подання відзиву, поновлення строку на подання відзиву та долучення відзиву до матеріалів справи.

17.10.2022 до суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву з вимогою про визнання поважними причин пропуску строку для подання відзиву, поновлення строку на подання відзиву та долучення відзиву до матеріалів справи.

17.10.2022 до суду від відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву з вимогою про визнання поважними причин пропуску строку для подання відзиву, поновлення строку на подання відзиву та долучення відзиву до матеріалів справи, а також клопотанням про витребування доказів та клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи.

18.10.2022 до суду від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" про визнання недійсним договору поруки № 0811 від 08.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 постановлено зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" про визнання недійсним договору поруки № 0811 від 08.11.2021 з доданими документами повернути заявнику.

У зв`язку з виходом судді Трофименко Т.Ю. з відпустки, ухвалою від 24.10.2022 підготовче засідання у справі призначено на 14.11.2022.

В підготовче засідання 14.11.2022 з`явилися представники сторін.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив визнати поважними причини пропуску строку для подання відзивів, поновити строк на подання відзивів та долучити відзиви до матеріалів справи.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив клопотання про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" оригінал договору поруки № 0811 від 08.11.2021 задовольнити.

Ухвалою суду від 14.11.2022 у задоволенні заяви відповідача-2 про забезпечення доказів відмовлено.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив у задоволенні клопотання представника позивача про закриття підготовчого провадження відмовити, оголосити перерву в підготовчому засіданні на 28.11.2022.

В підготовче засідання 28.11.2022 з`явилися представники сторін.

Представник відповідача-3 підтримав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою ідентифікації особи, яка підписала договір поруки № 0811 від 08.11.2021 від імені ОСОБА_2 .

За приписами ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив у задоволенні клопотання відповідача-3 про призначення почеркознавчої експертизи відмовити через необґрунтованість, оскільки у даному випадку суд може встановити обставини, які входять до предмета доказування, та вирішити спір на підставі поданих сторонами доказів без застосування спеціальних знань.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив оголосити в підготовчому засіданні перерву на 07.12.2022.

В підготовче засідання 07.12.2022 з`явилися представники сторін.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 09.01.2023.

В судове засідання 09.01.2023 з`явилися представники сторін.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 18.01.2023.

В судовому засіданні 18.01.2023 представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів-1,2,3 проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у їх задоволенні відмовити.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 18.01.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" (Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАСО-ГРУП" (Покупець, відповідач-1) укладено договір поставки № БТ-ГРАСО/01 (надалі також - Договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти та оплатити продукцію (тропічні олії та їх фракції рослинного походження, маргарини та жири рослинного походження), найменування якої погоджується сторонами у специфікаціях до договору, надалі іменовану «товар», на умовах, викладених в цьому договорі.

Відповідно до п. 1.3 Договору найменування товару, ціна одиниці товару (однієї тони), кількість, вартість партії товару, термін відвантаження, умови поставки узгоджуються сторонами додатково в специфікаціях до договору, які є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.5 Договору датою поставки товару, переходу права власності на товар, а також ризиків випадкового знищення та пошкодження товару є: на умовах FCA - дата навантаження товару в місці поставки на транспортний засіб покупця, що підтверджується відміткою у відповідній транспортній накладній.

Відповідно до п. 3.1 Договору покупець здійснює попередню оплату повної вартості товару на поточний рахунок постачальника протягом 2 банківських днів з дати виставлення рахунку постачальника, в якому зазначені банківські реквізити, але в будь-якому випадку не пізніше 1 календарного дня до дати фактичного відвантаження товару в місці навантаження.

Пунктом 8.1 Договору встановлено, що договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Додатково до Договору сторонами було підписано Специфікації до Договору, а саме: №1 від 08.11.2021, №2 від 08.11.2021, №3 від 08.11.2021, №4 від 15.11.2021, №5 від 15.11.2021, в яких сторонами погоджено найменування товару, його кількість, ціна, термін поставки тощо, а також у п. 10 погоджено умову оплати - Покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар не менше 100% відповідно до виставленого рахунку Продавця.

На підтвердження належного виконання зобов`язань щодо здійснення поставки товару Товариству з обмеженою відповідальністю "ГРАСО-ГРУП" за Договором протягом листопада 2021 року загальною вартістю 7 882 194,21 грн позивачем надано до суду видаткові накладні № 13 від 10.11.2021, № 16 від 11.11.2021, № 12 від 10.11.2021, № 15 від 11.11.2021, № 17 від 15.11.2021, № 18 від 15.11.2021, № 19 від 15.11.2021, товарно-транспортні накладні № 3453 від 10.11.2021, № 3472 від 11.11.2021, № 3474 від 11.11.2021, довіреності на отримання матеріальних цінностей № 81 від 08.11.2021, № 82 від 08.11.2021 та акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021-29.12.2021.

На підтвердження часткової оплати поставленого товару відповідачем-1 у листопаді 2021 року на суму 3 280 000,00 грн позивачем надано відповідні платіжні доручення.

08.11.2021 між ОСОБА_1 (Поручитель-1, відповідач-2), ОСОБА_2 (поручитель-2, відповідач-3), Товариством з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грасо-Груп» (Боржник) було укладено договір поруки №0811 (надалі також - Договір поруки), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель-1 та поручитель-2 (разом надалі іменуються - «поручителі») поручаються перед кредитором за виконання боржником обов`язку щодо сплати боргу за вже поставлений товар або за товар, що буде поставлений у майбутньому, який виник або виникне у боржника перед кредитором на підставі договору, вказаного в п. 2.1 цього договору (надалі іменується «основне зобов`язання») в межах суми, що не перевищує 10 000 000,00 грн (обсяг відповідальності).

Згідно з п. 1.2 Договору поруки у разі порушення боржником в цілому чи в будь-якій його частині основного зобов`язання за основним договором, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання основного зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині як від боржника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки під основним договором в цьому договорі сторони розуміють договір поставки №БТ-ГРАСО/01 від 08.11.2021 з усіма додатками, додатковими угодами до нього, що укладений між боржником (в договорі поставки іменується «покупець») та кредитором (в договорі поставки іменується «постачальник»).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до моменту припинення поруки (п. 5.1 Договору поруки).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що він належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, однак внаслідок неналежного виконання зобов`язання з оплати товару відповідачем-1 утворилась заборгованість у розмірі 4 602 194,21 грн. Крім того, з урахуванням положень п. 6.2 Договору та ст. 625 ЦК України інфляційні становлять 732 068,47 грн, 3% річних - 88 309,05 грн, пеня - 449 431,57 грн, які поряд з сумою основного боргу позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 як боржника та відповідачів-2,3 як його поручителів на підставі Договору поруки.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачі-1,2 зазначають, що на виконання усної домовленості між директорами Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" ( ОСОБА_3 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАСО-ГРУП" ( ОСОБА_1 ) ОСОБА_1 здійснив перерахування коштів на банківські рахунки директора відповідача-1 - ОСОБА_3 у загальній сумі 1 310 546,64 грн, що є фактичним погашенням заборгованості за Договором, що утворилася у Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАСО-ГРУП".

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач-3 зазначає, що Договір поруки № 0811 від 018.11.2021 є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки ОСОБА_2 цей договір ніколи не підписувала.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як встановлено судом та підтверджується належними доказами, долученими позивачем до позову, на виконання умов Договору позивач протягом листопада 2021 року передав, а відповідач-1 в свою чергу прийняв товар на загальну суму 7 882 194,21 грн, розрахувавшись за нього частково у розмірі 3 280 000,00 грн.

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача-1 за Договором становить 4 602 194,21 грн.

Належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем-1 заборгованості перед позивачем у розмірі 4 602 194,21 грн до матеріалів справи не подано.

За наведених обставин суд зазначає, що відповідач-1 порушив свої зобов`язання за Договором, не здійснив оплату поставленого товару у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 4 602 194,21 грн, факт існування якої належним чином доведений та не спростований.

При цьому, надані відповідачами-1,2 платіжні доручення та квитанції банківської установи (Приватбанк) про сплату коштів на рахунки третіх осіб, зокрема, ОСОБА_3 , у обсязі 1 310 546,64 грн, суд не приймає в якості доказів погашення заборгованості за договором поставки № БТ-ГРАСО/01 від 08.11.2021, оскільки а ні призначення платежів, а ні реквізити одержувачів не свідчать про сплату коштів саме за договором поставки № БТ-ГРАСО/01 від 08.11.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД", а будь-які документи, які б підтверджували домовленість між сторонами щодо зміни порядку виконання зобов`язань, до суду не представлені.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні у розмірі 732 068,47 грн та 3% річних у розмірі 88 309,05 грн за загальний період прострочення з 10.11.2021 по 28.06.2022.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. (п.п. 4.1, 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та арифметично правильні.

Окрім того позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 449 431,57 грн за загальний період прострочення з 10.11.2021 по 14.05.2021.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 6.2 Договору встановлено, що у випадку прострочення оплати товару та інших платежів покупцем понад строків, вказаних у п. 3.1 та п. 3.3 договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та арифметично правильні.

Отже, відповідно до викладеного вище, заборгованість відповідача-1 перед позивачем за договором складається з основного боргу у розмірі 4 602 194,21 грн, 3% річних у розмірі 88 309,05 грн, інфляційних у розмірі 732 068,47 грн та пені у розмірі 449 431,57 грн.

Разом з тим, як встановлено вище, 08.11.2021 між ОСОБА_1 (Поручитель-1, відповідач-2), ОСОБА_2 (поручитель-2, відповідач-3), Товариством з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грасо-Груп» (Боржник) було укладено договір поруки №0811 (надалі також - Договір поруки), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель-1 та поручитель-2 (разом надалі іменуються - «поручителі») поручаються перед кредитором за виконання боржником обов`язку щодо сплати боргу за вже поставлений товар або за товар, що буде поставлений у майбутньому, який виник або виникне у боржника перед кредитором на підставі договору, вказаного в п. 2.1 цього договору (надалі іменується «основне зобов`язання») в межах суми, що не перевищує 10 000 000,00 грн (обсяг відповідальності).

Згідно з п. 1.2 Договору поруки у разі порушення боржником в цілому чи в будь-якій його частині основного зобов`язання за основним договором, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання основного зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині як від боржника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Пунктом 1.3 Договору поруки встановлено, що поручителі несуть відповідальність перед кредитором за порушення (невиконання чи неналежне виконання) боржником основного зобов`язання за основним договором в розмірі основної суми боргу за поставлений товар; проіндексованої вартості поставленого товару (курсова різниця); пені, штрафу, відсотків річних, індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки під основним договором в цьому договорі сторони розуміють договір поставки №БТ-ГРАСО/01 від 08.11.2021 з усіма додатками, додатковими угодами до нього, що укладений між боржником (в договорі поставки іменується «покупець») та кредитором (в договорі поставки іменується «постачальник»).

Згідно з п. 2.2 Договору поруки строки повного виконання основного зобов`язання боржником перед кредитором за основним договором встановлено до 31.12.2022.

За змістом п. 3.1 Договору поруки, у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником в цілому чи в будь-якій його частині основного зобов`язання за основним договором, кредитор вправі, починаючи з наступного дня, коли зобов`язання мало бути виконане в цілому чи в будь-якій його частині, звернутися із письмовою вимогою до поручителів чи до кожного з них окремо про сплату суми боргу, зокрема, основної суми боргу за поставлений товар; проіндексованої вартості поставленого товару (курсова різниця); пені, штрафу, відсотків річних, індексу інфляції за весь час прострочення.

Пунктом 3.2 Договору поруки встановлено, що поручителі зобов`язуються сплатити кредитору суму, зазначену у вимозі кредитора, протягом 7 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, шляхом перерахування вказаної в ній суми на розрахунковий рахунок кредитора.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до моменту припинення поруки (п. 5.1 Договору поруки).

01.07.2022 позивачем було направлено на адреси поручителів вимогу №1 від 30.06.2022 про сплату заборгованості у розмірі 5 872 003,30 грн, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, накладними та фіскальними чеками, датованими 01.07.2022. Однак, ці вимоги залишились без відповіді та виконання.

Відповідно до частини першої статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частинами першою та другою статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

З огляду на викладене вище суд доходить до висновку, що у даному випадку відповідачі-2,3 мають відповідати з відповідачем-1 за невиконання грошових зобов`язань перед позивачем за договором поставки солідарно.

Доказів виконання взятих на себе зобов`язань поручителями перед позивачем до матеріалів справи не надано, наявності обставин, з якими закон пов`язує припинення поруки, судом також не встановлено.

При цьому, доводи ОСОБА_2 про те, що вона договір поруки № 0811 від 08.11.2021 не підписувала, суд розглянув та відхилив, з огляду на встановлену ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину, враховуючи, що доказів визнання Договору поруки в судовому порядку з указаної підстави відповідачем-3 не надано, вказаний Договір поруки є дійсним та приймається судом як доказ виникнення між сторонами взаємних прав та обов`язків, передбачених даним договором.

Крім того, встановлення обставин підписання/непідписання Договору поруки поручителем не входить до предмета доказування у даному спорі.

Отже, з огляду на викладене, позовні вимоги суд визнає обґрунтованими у повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем за подання позовної заяви, покладаються на відповідачів порівну.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАСО-ГРУП" (вул. Клеманська, 3, м. Київ, 02081, ідентифікаційний код 43066012), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" (вул. Маразліївська, 1/20, офіс 233, м. Одеса, 65014, ідентифікаційний код 41377803) борг у розмірі 4 602 194,21 грн, пеню у розмірі 449 431,57 грн, інфляційні у розмірі 732 068,47 грн та 3% річних у розмірі 88 309,05 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАСО-ГРУП" (вул. Клеманська, 3, м. Київ, 02081, ідентифікаційний код 43066012) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" (вул. Маразліївська, 1/20, офіс 233, м. Одеса, 65014, ідентифікаційний код 41377803) судовий збір у розмірі 29 360,02 грн.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" (вул. Маразліївська, 1/20, офіс 233, м. Одеса, 65014, ідентифікаційний код 41377803) судовий збір у розмірі 29 360,02 грн.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРСА ТРЕЙД" (вул. Маразліївська, 1/20, офіс 233, м. Одеса, 65014, ідентифікаційний код 41377803) судовий збір у розмірі 29 360,02 грн.

6. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 06.02.2023

Суддя Т. Ю. Трофименко