ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.01.2023 Справа № 908/802/20(908/2766/22)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів 1/ ОСОБА_2

2/ ОСОБА_3

третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудик Валерій Вікторович

про визнання недійсними договорів та скасування рішень

в межах справи № 908/802/20

про банкрутство - Товариство з обмеженою відповідальністю Квартал 5, 69035, м. Запоріжжя, просп. Маяковського, 11,

кредитори 1. Товариство з обмеженою відповідальністю Тедіс Україна, 65044, м. Одеса, просп. Шевченка, 4

2. Головне управління ДПС у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166

3. Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20

4. Головне управління ДПС у м. Києві, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19

5. Товариство з обмеженою відповідальністю Петрус-алко, 03115, м. Київ, вул. Святошинська, 32

6. Головне управління ДПС у Хмельницькій області, 29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, буд. 17

7. Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 30

8. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, 49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а

9. Товариство з обмеженою відповідальністю Збаразький горілчаний завод, 47300, м. Збараж Тернопільської області, вул. Шолом Алейхема, 1

10. Головне управління ДПС у Чернігівській області, 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11

11. Головне управління ДПС у Донецькій області, 87515, м. Маріуполь, вул. Італійська, 24

12. Головне управління ДПС у Київській області, 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5а

13. Головне управлінням ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, 46003, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1

14. Головне управління ДПС у Волинській області, 43010, м. Луцьк, Київський майдан, 4

15. Управління поліції охорони в Тернопільській області, 46002, м. Тернопіль, вул. Петрушевича, 5

УСТАНОВИВ:

Господарський суд Запорізької області у складі судді Сушко Л.М. здійснює провадження у справі № 908/802/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал 5, яке відкрито ухвалою суду від 26.05.2020 у цій справі.

Постановою суду від 09.10.2020 зокрема боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Данілова А.І., який виконує повноваження по теперішній час.

26.12.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У зв`язку з перебуванням судді Сушко Л.М. у щорічній відпустці розгляд позовної заяви визначено судді Юлдашеву О.О. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2022).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.12.2022, зокрема, прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду в межах справи №908/802/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал 5, відкрити провадження з розгляду позовної заяви. Ухвалено розглядати позовну заяву за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства. Підготовче засідання призначено на 26.01.2023р. о 12-00. Відповідачам надати всі документи, які стосуються спору, відповідно до ст. 165 ГПК України пропонується у строк до 24.01.2023 подати до суду відзив із його нормативним та документальним обґрунтуванням., одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду направити копію відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, докази направлення/надання надати суду (додати до відзиву). Позивачу надати документи та матеріали на підтвердження всіх обставин, викладених в позовній заяві; пропонується надати відповідь на відзив (у разі його отримання); одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду направити (вручити) копію відповіді та доданих до неї документів іншим учасникам справи, докази направлення/надання надати суду (додати до відповіді на відзив).

Цією ж ухвалою витребувано у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудик В.В. наступні документи:

- договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_2 було передано в іпотеку ОСОБА_3 наступне нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,049 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий N° :79:004:0035; РНОНМ 00); земельна ділянка площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий N° :79:004:0036; РНОНМ 00); земельна ділянка площею 0,0487 га за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий N° :79:004:0037; РНОНМ 00);

- договір про задоволення вимог іпогекодсржателя за іпотечним договором N° 2349, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик В.В. від 08.12.2022 р.;

- основний договір, зобов`язання за яким було забезпечено договором іпотеки, згідно з яким ОСОБА_2 було передано в іпотеку ОСОБА_3 наступне нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,049 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий N° :79:004:0035; РНОНМ 00); земельна ділянка площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий N° :79:004:0036: РНОНМ 00); земельна ділянка площею 0,0487 га за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий N° :79:004:0037; РНОНМ 00);

- документи щодо виконання сторонами зобов`язань за основним договором за яким було забезпечено договором іпотеки, згідно з яким ОСОБА_2 було передано в іпотеку ОСОБА_3 наступне нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,049 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий N° :79:004:0035; РНОНМ 00); земельна ділянка площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий N° :79:004:0036: РНОНМ 00); земельна ділянка площею 0,0487 га за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий N° :79:004:0037; РНОНМ 00).

До суду 06.01.2023 надійшло клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал 5 арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича про вжиття заходів забезпечення позову у справі №908/802/21 (908/2766/22).

Ухвалою суду від 06.01.2023 прийнято клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал 5 арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича про вжиття заходів забезпечення позову у справі №908/802/21 (908/2766/22) до розгляду. Призначено судове засідання на 26.01.2023. о/об 12-00.

Ухвалою від 23.01.2023 задоволено заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал 5- арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича, про проведення судового засідання 26.01.2023р. о 12-00 в режимі відеоконференції у справі № 908/802/21(908/2766/22) поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

Судове засідання 26.01.2023 не відбулось. Секретар судового засідання доповів суду про неможливість проведення судового засідання з технічних причин (не вдалося встановити з`єднання з ОСОБА_1 в режимі відеоконференції).

До суду надійшли наступні документи:

- 11.01.23 (через систему «Електронний суд») заперечення відповідача-1 на клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову;

- 18.01.23 (електронною поштою) повідомлення третьої особи на виконання вимог ухвали суду від 28.12.2022;

- 20.01.23 (через систему «Електронний суд») клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи;

- 25.01.23 (через систему «Електронний суд») відзив відповідача-2 на позовну заяву;

- 25.01.23 (через систему «Електронний суд») клопотання відповідача-2 про зустрічне забезпечення;

- 25.01.23 (через систему «Електронний суд») заперечення відповідача-2 на клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

- 26.01.23 (через систему «Електронний суд») відзив відповідача-1 на позовну заяву;

- 26.01.23 (через систему «Електронний суд») заперечення відповідача-1 на клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

- 26.01.23 (через систему «Електронний суд») клопотання відповідача-1 про зустрічне забезпечення.

Зазначені документи приймаються судом до розгляду.

Розглянувши клопотання позивача-ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал 5 арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича про вжиття заходів забезпечення позову у справі №908/802/21 (908/2766/22), суд дійшов висновку, що вказане клопотання позивача не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позивач у своїй заяві просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на: - земельну ділянку площею 0,049 га за адресою:

АДРЕСА_1 (кадастровий № :79:004:0035; РНОНМ 00) вартістю 447.033,58 грн., яка на даний час належить фізичній особі ОСОБА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий № :79:004:0036; РНОНМ 00) вартістю 477.139.93 грн., яка на даний час належить фізичній особі ОСОБА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,0487 га за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий № :79:004:0037; РНОНМ 00) вартістю 444.296.64 грн., яка на даний час належить фізичній особі ОСОБА_3 ;

- квартиру площею 197,8 кв.м. за адресю: АДРЕСА_4 вартістю 17.021.991,85 грн., яка на даний час належить фізичній особі ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно до вимог частини першої статі 137 Господарського процесуального кодексу позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, аналіз положень статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, вказує на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи положення частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах № 906/824/17 (ухвала від 07.08.2018) та № 902/483/18 (постанова від 21.01.2019).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

В свою чергу, клопотання позивача ґрунтується на припущеннях, оскільки не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких можна було б дійти висновку про доцільність та необхідність забезпечення у визначений позивачем спосіб та ймовірність утруднення виконання рішення суду, у разі його невжиття.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що не накладення арештів якимось чином утруднить виконання можливого рішення суду.

Окрім цього, всупереч положенням ГПК України позивачем в клопотанні про вжиття заходів забезпечення не було обґрунтовано, яким чином невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд вважає, що доводи позивача, які містяться у поданому клопотанні, ґрунтуються виключно на припущеннях заявника.

Приймаючи до уваги недоведення позивачем наявності обставин, що свідчать про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання судового рішення або ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, клопотання про забезпечення позову із зазначених в ній мотивів та визначеними заходами до забезпечення позову є необґрунтованим.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, клопотання позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу у задоволенні клопотання (вх. №263/08-08/23 від 06.01.2023) про забезпечення позову.

Ухвала набирає чинності з моменту її винесення 26.01.23р. та підлягає оскарженню.

Ухвалу складено та підписано-03.02.23.

Суддя О.О. Юлдашев