ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 року м.Дніпро Справа № 904/1995/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач),

суддів Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Еко Культура" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 (прийняте суддею Васильєвим О.Ю., повне судове рішення складено 20.09.2022) у справі № 904/1995/22

за позовом Приватного підприємства "Агрономіка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Еко Культура"

про стягнення 421 835,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви.

Приватне підприємство "Агрономіка" (позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Еко Культура" про стягнення 421 835,29 грн. (в т.ч.: 340 200,00 грн. - основний борг; 67 016,01 грн. - пеня; 8 835,88грн. - 3% річних та 5 783,00 грн. - інфляційні втрати) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором поставки №01/02/20 від 25.02.2020.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 у справі № 904/1995/22:

- позовні вимоги задоволено у повному обсязі;

- стягнуто з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Еко Культура" на користь позивача Приватного підприємства "Агрономіка" 340 200, 00 грн. заборгованості; 67 016, 01 грн. пені; 8 835, 88 грн. 3% річних; 5 783, 00 грн. інфляційних витрат та 6 327, 53 грн. - витрат на сплату судового збору.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що своїми конклюдентними діями відповідач підтвердив факт отримання товару за вищезазначеною видатковою накладною без будь-яких обґрунтованих зауважень, проте не здійснив його оплату.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Еко Культура" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 у справі № 904/1995/22, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт просить суд апеляційної інстанції мав звернути увагу на те, що Відповідачем оспорювався факт підписання видаткової накладної № 22/07/21 від 09.07.2021 року, у зв`язку з чим ним було двічі заявлено клопотання про проведення судової експертизи та про витребування оригіналу доказу, але суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні таких клопотань.

09.07.2021 року між Сторонами було укладено Специфікацію № 13 до Договору, якою Сторонами закріплено вартість Товару, який вже було узгоджено до постави - Препарат "Фітодоктор - Голд" - Яйця золотоочки (Chrysopa carnea Steph), а також Товару, поставка якого планувалась в майбутньому через невизначений термін. Отже. Специфікація 13 Договору, як і всі попередні дванадцять специфікацій, виконувала роль прайс-листа наступних поставок. Відповідач просить суд врахувати його зміст, зокрема відсутність положень, як в Специфікації, так і в Договорі, щодо строку поставки Товарів та порядку їх відвантаження.

Так, Відповідач прийняв Товар - Препарат "Фітодоктор - Голд" - Яйця золотоочки (Chrysopa carnca Steph) в кількості 60 тис. штук на загальну суму 15 000, 00 грн. та оплатив його вартість в повному обсязі згідно платіжного доручення № 4218 від 09.03.2022 року.

При цьому, Препарат "Фітодоктор" - Трихограма Відповідач не приймав, відповідні первинні документи, в тому числі - видаткову накладну, не підписував. Більше того, про існування та зміст видаткової накладної № 22/07/21 від 09.07.2021 р. Відповідач дізнався лише після ознайомлення з матеріалами судової справи № 904/1995/22.

Ідентифікувати особу, якою отримано Товар за спірною видатковою накладною, а тим більш, встановити обставини, які свідчать про відношення цієї особи до ТОВ "НВП ЕКО КУЛЬТУРА" є неможливим, у зв`язку з відсутністю даних щодо посади, імені, прізвища, та по-батькові особи, якою підписано видаткову накладну № 22/07/21 від 09.07.2021.

Наявність печатки ТОВ "НВП ЕКО КУЛЬТУРА" на спірній видатковій накладній також не свідчить про отримання Відповідачем поставленого Позивачем Товару. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків. Будь-яка особа може виготовити печатку з будь-якою назвою підприємства та будь-яким зображенням, при цьому без надання будь-яких документів, які підтверджують повноваження особи на виготовлення печатки підприємства. Більш того, видача та виготовлення печаток підприємства не підлягає обліку та регулюванню, тобто різні особи можуть виготовити печатки з одними і тим ж реквізитами юридичної особи для подальшого використання як в інтересах такої юридичної особи, так і з метою підробки офіційних документів. При цьому, Відповідач повідомляє, що печатка, наявна у ТОВ "НВП ЕКО КУЛЬТУРА" - не вибувала з користування останнього, не була викрадена, загублена, тощо.

Позивачем не надано до суду інших документів, оформлення яких є обов`язковим при оформленні операцій з поставки товару, а саме - товарно-транспортної накладної, обов`язковість якої передбачена п. 2.12. Договору поставки № 01/02/20 від 25.02.2020 р., та/або податкової накладної, обов`язок з оформлення якої передбачено для продавця статтею 201 Податкового кодексу України. Крім того Позивачем не надано до суду будь-яких інших доказів, які б прямо чи опосередковано підтверджували б факт поставки Відповідачеві Препарату "Фітодоктор" - Трихограма, кількість особин - 1680, 0 мли. піт, в кількості 21 000 грам на сум) 340 200, 00 грн., та прийняття такого Товару Відповідачем відповідно до умов Договору поставки № 01/02/20 від 25.02.2020.

Суд першої інстанції порушив принцип змагальності сторін судового процесу, безпідставно позбавив Відповідача права па судовий захист шляхом призначення у справі судової експертизи, проведення якої було єдиним можливим і вірним способом встановлення фактичних обставин справи і а за результатами якої мала б підтвердитись або спростуватись відповідність підпису у графі "Отримав" у Видатковій накладній № 22/07/21 від 09.07.2021 р., підпису директора ТОВ "НВП ЕКО КУЛЬТУРА" Антоненкова С.О. Відтак, результати судової експертизи виступали б в якості основного доказу обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи.

Окрім того, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції посилається на те, що Відповідач нібито здійснив часткову оплату спірного товару, проте, під час розгляду справи в суді першої інстанції. Позивачем неодноразово зазначалось, що факт оплати ним вартості Препарату "Фітодоктор - Голд" - Яйця золотоочки згідно рахунку № 20 від 07.07.2021 року не може розцінюватись судом, як визнання факту поставки Товару - Препарат "Фітодоктор" Трихограмма, оскільки перерахування коштів здійснювалось за відмінний від спірного Товар та за іншим рахунком.

Відтак, кошти перераховані Відповідачем на користь Позивача відповідно до платіжного доручення №4218 від 09.03.2022 року в сумі 15 000, 00 грн, були сплачені згідно рахунку № 20 від 07.07.2021 року, про що зазначено у призначені платежу даного платіжного доручення, в той час як Позивачем надано до суду рахунок-фактуру № 20 від 09.07.2021 року, до якого вже включено спірний Товар.

Щодо аналізу неналежної якості партії Трихограмми та відсутності документів щодо підтвердження якості товару, слід зазначити, що дані обставини повідомлялись Відповідачем додатково, для повноти судового розгляду та всебічного дослідження обставин справи.

Також, апелянт не погоджується з розрахунком пені, виконаним позивачем. Позивачем проведено розрахунок пені за прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання за період з 04.08.2021 року по 15.06.2022 року, тобто майже за 1 рік, що суперечить вимогам ст. 232 ГК України. Відповідачем було заявлено контр розрахунок пені, оскільки дана штрафна санкція могла розраховуватись лише за період з 04.08.2021 року по 04.02.2022 року, у зв`язку з чим. розмір пені, заявлений Позивачем до стягнення з Відповідача, підлягав зменшенню до 29 779, 15 грн.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом було заявлено клопотання про призначення у справі судової експертизи, на вирішення якої поставити питання:

- Чи виконано підпис у графі "Отримав" у Видатковій накладній № 22/07/21 від 09.07.2021 директором ТОВ "НВП ЕКО КУЛЬТУРА" Антоненковим Сергієм Олександровичем?

- Чи виконано відтиск печатки ТОВ "НВП ЕКО КУЛЬТУРА" у графі "Отримав" у Видатковій накладній № 22/07/21 від 09.07.2021 та у графі "Від ТОВ "ЕКО КУЛЬТУРА"- у Акті звірки взаєморозрахунків віл 01.11.2021 печаткою, що належить ТОВ "НВП ЕКО КУЛЬТУРА"?

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує. За доводами позивача, відвантаження Товару, узгодженого Специфікацією, Постачальником здійснено 09 липня 2021 року, що підтверджується видатковою накладною № 22/07/21. Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Так, Відповідач, отримавши Товар, жодних претензій не заявляв та не повідомив Позивача про те, що ним надіслано Товар у асортименті, що не відповідає домовленості, повернути такий Товар не намагався.

Позивачем виконано своє зобов`язання за Специфікацією № 13 та відправлено Відповідачеві Товар, у тому асортименті, що погоджений Сторонами у відповідній Специфікації, а Відповідач, у свою чергу, Товар прийняв та жодних претензій не заявляв.

Згідно позиції Відповідача, ідентифікувати особу, якою отримано Товар за спірною видатковою накладною, а тим більш, встановити обставини, які свідчать про відношення цієї особи до ТОВ "НВП ЕКО КУЛЬТУРА" є неможливим, у зв`язку з відсутністю даних щодо посади, імені, прізвища, та по-батькові особи, якою підписано видаткову накладну № 22/07/21 від 09.07.2021.

Зв`язок особи, що підписала спірну видаткову накладну, з Відповідачем необхідності встановлювати немає, оскільки, у випадку, якби дана особа не була представником Відповідача, то останній не отримував би Товар погоджений даною видатковою накладною.

Так, Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим п.п.4.13.та 4.15. договору поставки на неотримання товару та його повернення. Відповідач отримав вказаний товар, що підтверджується видатковою накладною №22/07/21 від 09.07.2021, яка скріплена печатками сторін та засвідчена підписами уповноважених осіб та до цього часу не повернув товар продавцю.

Таким чином, своїми конклюдентними діями відповідач підтвердив факт отримання товару за вищезазначеною видатковою накладною без будь-яких обґрунтованих зауважень.

Разом із тим, даною особою і раніше підписувалися інші документи виконання яких у подальшому ставало успішним, а Відповідач жодних претензій не мав.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Еко Культура" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 у справі № 904/1995/22; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 15.12.2022 о 16:10 год.

Судове засідання, призначене на 15.12.2022 о 16:10 год. не відбулось у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2022 розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 02.02.2023 о 15:00 год.

В судовому засіданні 02.02.2023 прийнято постанову.

7. Встановлені судом обставини справи.

25.02.2020 між ТОВ "Науково виробниче підприємство Еко Культура" (постачальник) та ПП "Агрономіка" (покупець) укладено договір поставки №01/02/20, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується протягом усього строку дії цього договору за завданням покупця в порядку та на умовах визначених цим договором передати у власність покупцю товар, а покупець, у свою чергу, зобов`язується прийняти у власність товар та сплатити за нього грошову суму в порядку та на умовах договору ( п.1.1.).

Пунктом 1.2. передбачено, що товаром за цим договором є зернова міль та Трихограмма, що вказується сторонами у специфікації постачальника, що узгоджується з покупцем та підписується уповноваженими представниками обох сторін по даному договору. Специфікація є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 1.3. визначено, що асортимент, найменування, одиниця виміру, ціна товару вказується сторонами у специфікації до договору.

Відповідно до п.2.3. товар за даним договором постачається постачальником окремими партіями на підставі узгодженого сторонами замовлення виходячи з узгодженої сторонами специфікації по договору.

Постачальник передає покупцю партію замовленого товару протягом 5 календарних днів з дати узгодження сторонами відповідного замовлення на партію поставки товару (п. 2.9. договору).

У пункті 2.11. встановлено, що датою поставки замовленої партії товару вважається дата, що вказана у видатковій накладні, підписаній уповноваженими особами з обох сторін.

Відповідно до п.2.12. постачальник зобов`язується в момент передачі товару надати покупцю в оригіналах усю необхідну документацію, у тому числі: рахунок на партію товару; видаткову накладну; товаротранспортну накладну; документи, що підтверджують якість товару (сертифікат якості).

Пунктом 3.2. встановлено, що постачальник зобов`язується надавати та поставляти товар за цінами, узгодженими сторонами у специфікації до цього договору.

У п.3.6. сторони узгодили, що покупець оплачує товар за погодженою ціною, вказаною у діючій специфікації до цього договору.

Пунктом 3.9. встановлено, що днем виконання зобов`язань покупця по сплаті усіх платежів по договору вважається день списання суми платежу з поточного рахунку банку покупця.

Пунктом 3.11. передбачено, що за результатами діяльності сторони можуть провести звірку взаєморозрахунків, результати якої оформлюються відповідним актом.

Згідно п. 4.2 договору, у випадку, якщо у Постачальника на момент поставки відповідної партії замовленого Товару будуть відсутні повністю або частково документи, які зазначені п.2.12. цього Договору та (або) надані документи, будуть суперечити умовам узгодженого Замовлення та цього Договору та (або) документи будуть оформлені не правильно (некоректно), не у відповідності до вимог чинного законодавства України, Покупець вправі не приймати поставлений Товар, а у випадку прийняття, Покупець складає Акт розбіжностей та направляє Постачальнику за допомогою електронної пошти або факсу. При цьому, Покупець має право відстрочити дату розрахунку з, Постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів. В такому випадку датою поставки замовленої партії Товару вважається дата, пред`явлення Постачальником усіх необхідних документів.

Відповідно до п.4.3. після отримання товару замовник зобов`язується зберігати його при температурі від +6 до +8 С та вологості повітря 70-80% .

Згідно з п.4.5. претензії щодо асортименту та кількості товару приймаються постачальником протягом 10-ти календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної.

Пунктом 4.6. встановлено, що претензії по якості товару приймаються постачальником на протязі 30-ти календарних днів від дати поставки товару.

Згідно до п.4.7. претензії покупця розглядаються постачальником і можуть бути визнані обґрунтованими тільки за умови дотримання покупцем умов п.п.4.3.- 4.4., а також вимог нормативних документів по транспортуванню, збереженню і застосуванню біопродукції.

Пунктом 4.8. передбачено, що у випадку виявлення невідповідності поставленого товару щодо асортименту, кількості, технічним та іншим нормам стандартам, зразкам встановленим чинним законодавством України, виявлення недоліків тари або маркування, покупець зобов`язаний повідомити постачальника шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу або факсовий номер постачальника.

Відповідно до п. 4.9. постачальник зобов`язаний протягом 1 робочого дня після отримання виклику письмово повідомити покупця про участь в перевірці щодо асортименту /кількості/якості /тари та (або) упаковки, маркування поставленого товару .У разі неотримання відповіді від постачальника на виклик у вказаний строк, або неприбуття представника постачальника для складання акту, або відмови представника постачальника в підписанні акту, дає право покупцю: по відношенню до товару , який не відповідає щодо асортименту та (або) кількості та ( або) до виявлених недоліків тари та (або) упаковки, маркування товару, скласти відповідний акт із залученням незалежної третьої юридичної особи; по відношенню до товару, що не відповідає по якості, скласти відповідний акт в односторонньому порядку та звернутися до незалежної експертної організації (або) лабораторії при ТПП України для проведення відповідної експертизи (або) відповідного лабораторного дослідження та отримання висновку. У випадку отримання покупцем позитивного висновку щодо невідповідності товару по якості, залучити його копію до відповідного акту.

Покупець за допомогою електронної пошти або факсу направляє постачальнику складені таким чином акти та у подальшому ( з дати отримання постачальником ) в безспірному порядку визнаються останнім в якості доказу неналежного виконання ним своїх зобов`язань за цим договором щодо асортименту/кількості/якості/тари та (або) упаковки, маркування поставленого товару.

Згідно до п.4.10. на основі таких актів покупець має право пред`явити рекламацію (претензію) постачальнику з приводу невідповідності щодо асортименту/кількості/якості /тари та (або) упаковки, маркування поставленого товару протягом усього періоду, зазначеного в п.п.4.3. та 4.4. цього договору.

Відповідно до п.4.12. у випадку виявлення невідповідності товару умовам даного договору щодо асортименту та (або) кількості та (або) недоліків тари та (або) упаковки , маркування товару, покупець має право за своїм вибором : відмовитись від прийняття товару та його оплати, а якщо він оплачений вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; прийняти товар та вимагати його до поставки в разі недопоставки погодженого асортименту та (або) кількості товару .

Пунктом 4.13. визначено, що у випадку, якщо товар не відповідає по якості, згідно п. 4.1. договору, а також технічним та іншим нормам, стандартам, зразкам встановленим чинним законодавством України для товарів даного виду, а також відсутності документів, що підтверджують якість товар, покупець має право за своїм вибором: відмовитись від прийняття товару та його оплати, а якщо він оплачений вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Згідно з п.4.15. покупець вправі відмовитися від прийняття товару та його оплати у випадку: поставки без згоди покупця непередбаченого договором товару, та товару, що незазначений в узгоджених замовленнях, або товару, поставленого постачальником з порушенням умов договору, в тому числі поставленого раніше дати поставки, передбаченої в замовленні або прострочення поставки товару; у випадку поставки товару з товарно-супровідними документами, які не відповідають товару, законодавству України або у випадку відсутності таких документів; у випадку поставки товару в кількості більшій або меншій, ніж передбачено умовами цього договору.

В п. 6.4 сторони погодили, що при простроченні оплати поставленого товару покупець на вимогу постачальника сплачує пеню, що обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу та весь період такого прострочення.

09.07.2021 між сторонами узгоджено та підписано специфікацію №13 до договору, відповідно до якої постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти й оплатити товар на умовах 100% після оплати, але не пізніше 25 календарних днів після отримання біопродукції: препарат "Фітодоктор" - Трихограмма, кількість особин 1680,0 млн.шт.,одиниця виміру грам, кількість 21000, ціна за тис. шт. 16,20 грн., вартістю 340 200,00 грн.; та препарат "Фітодоктор Голд" - яйця золотоочки, кількість особин 60 тис. шт., ціна за тис. шт. 250, 00 грн., вартістю 15 000,00 грн. Загальна вартості товару склала 355 200, 00 грн. (а.с. 19)

Додатковою угодою №02/06/20 до договору поставки №01/02/20 від 25.02.20 р. змінено загальну вартість договору на дату його підписання 1 000 000, 00 грн. (а.с. 20)

Згідно з видатковою накладною №22/07/21 від 09.07.2021 позивач поставив, а відповідач отримав товар за ціною в асортименті та в кількості, що відповідає умовам специфікації №13 від 09.07.2021. Видаткова накладна скріплена підписами обох сторін та печатками підприємств. При цьому жодних зауважень з приводу асортименту, кількості, якості, вартості або товарно - супровідних документів покупець (відповідач) не висловив та не зазначив про будь-які зауваження у цій накладній (а.с. 92). Під час судового розгляду відповідач заперечував дійсність такої накладної та факт її підписання.

На виконання умов договору та специфікації №13 позивачем на адресу відповідача направлено рахунок фактуру №20 від 09.07.2021 на суму, включно з ПДВ 355 200, 00 грн., що відповідає відомостям про товар, що містяться в специфікації №13 від 09.07.2021 та видатковій накладній №22/07/21 від 09.07.2021 (а.с. 23).

Відповідач здійснив лише часткову оплату отриманого товару в сумі 15 000, 00 грн. відповідно до платіжного доручення №4218 від 09.03.2022 (а.с. 21) з посиланням на рахунок №20 від 07.07.2021.

Згідно з актом звірки розрахунків підписаного сторонами від 01.11.2021 за договором поставки № 01/02/20 від 25.02.2021 р. за період з 01.01.2021 по 31.10.2021 заборгованість ТОВ "НВК Еко-культура" перед ПП "Агрономіка" на 01.11.2021 складала 355 200,00 грн. (а.с.24-25). Відповідач заперечує підписання цього акту повноважною особою.

У зв`язку з чим, позивач заявив про стягнення 340 200, 00 грн. основної заборгованості за договором, 67 016, 01 грн. пеня, 8 835, 88 грн. 3% річних, 5783, 00 грн. інфляційні витрати.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

За ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526, 629 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною першою статті 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) за статтею 610 ЦК України.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як встановлено вище, умовами договору визначено порядок прийняття товару та кількістю та якістю.

Так, після отримання товару за спірною накладною, відповідач направив позивачу лист вих. №26/07 від 26.07.2021, в якому зазначено, що товар препарат "Фітодоктор" Трихограмма не замовлявся для поставки та у відповідача відсутній інтерес з придбання цього препарату. Повідомляється, що партія товару Трихограмма в кількості 1680,0 млн.шт. 21000 грам, яка надійшла 10.07.2021 не пройшла контроль якості у відповідності з ДСТУ 5016:2008 "Ентомологічні препарати трихограми". У зв`язку з викладеним, відповідач просив надати позивача свої розпорядження відносно препарату "Фітодоктор" Трихограмма, інтерес у придбанні якого відсутній у відповідача і/або надати документи, що підтверджують якість цього препарату; просив анулювати накладну № 22/07/21 від 09.07.2021 в частині цього препарату. Додатком до листа був акт № 4 перевірки якості партії Трихограмми від 25.07.2021, який підписано завідуючим біолабораторії ТОВ "НВП Еко Культура".

Отже, вказаним листом відповідач підтвердив факт отримання усього товару за накладною, у тому числі, препарату "Фітодоктор" Трихограмма, а також не заперечував факт підписання спірної накладної. Інших видаткових накладних, підписаних сторонами, з яких би вбачалось отримання лише препарату "Фітодоктор Голд" - яйця золотоочки, кількість особин 60 тис. шт., ціна за тис. шт. 250, 00 грн., вартістю 15 000,00 грн., матеріали справи не містять.

Проте, порядок надання претензій щодо якості та кількості, визначений договором не було дотримано з боку відповідача.

Так, щодо асортименту товару, відповідачем не дотримано строку, визначеного п. 4.5. договору, для пред`явлення претензій. Окрім того, поставка такого товару препарату "Фітодоктор" Трихограмма була погоджена сторонами у специфікації.

Визначення якості товару було здійснено одноособово відповідачем з порушенням умов п. 4.9. договору.

Так, по відношенню до товару, який не відповідає щодо асортименту та (або) кількості, скласти відповідний акт із залученням незалежної третьої юридичної особи; по відношенню до товару, що не відповідає по якості, скласти відповідний акт в односторонньому порядку та звернутися до незалежної експертної організації (або) лабораторії при ТПП України для проведення відповідної експертизи (або) відповідного лабораторного дослідження та отримання висновку.

Згідно з п.4.15. покупець вправі відмовитися від прийняття товару та його оплати у випадку: поставки без згоди покупця непередбаченого договором товару, та товару, що незазначений в узгоджених замовленнях, або товару, поставленого постачальником з порушенням умов договору, в тому числі поставленого раніше дати поставки, передбаченої в замовленні або прострочення поставки товару; у випадку поставки товару з товарно-супровідними документами, які не відповідають товару, законодавству України або у випадку відсутності таких документів; у випадку поставки товару в кількості більшій або меншій, ніж передбачено умовами цього договору.

Крім того, суд звертає увагу на ті обставини, що у матеріалах справи відсутні докази повернення товару - препарату "Фітодоктор" Трихограмма відповідачем позивачу у відповідності до пунктів 4.13, 4.15 договору.

За викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач своїми конклюдентними діями підтвердив факт отримання товару за вищезазначеною видатковою накладною без будь-яких обґрунтованих зауважень.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення по справі судової експертизи для встановлення справжності підпису на видатковій накладній, оскільки наявні у справі докази є достатніми для прийняття рішення у справі.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції також не вбачає підстав для задоволення аналогічного клопотання заявленого до суду апеляційної інстанції про призначення у справі експертизи. Встановлення обставин належності підпису чи печатки відповідачу на видатковій накладній не спростує решту встановлених обставин щодо отримання товару, зокрема листа відповідача вих. №26/07 від 26.07.2021, та конклюдентних дій, якими підтверджується отримання такого товару.

Оскільки у відповідності до п. 5 специфікації № 13 строк оплати товару настав, у свою чергу, відповідач не надав доказів його оплати у повному обсязі, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, щодо наявності підстав для стягнення основного боргу у сумі 340 200, 00 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

В п. 6.4 сторони погодили, що при простроченні оплати поставленого товару покупець на вимогу постачальника сплачує пеню, що обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу та весь період такого прострочення.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із частиною шостою статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином положення частини 6 статті 232 ГК щодо нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання в межах шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, застосовується до відповідних правовідносин в разі, якщо інше не встановлено законом або договором.

Тобто сторони в договорі можуть самостійно встановити порядок нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання.

У пункті 6.4. договору сторони погодили, що у випадку порушення покупцем строків оплати отриманого товару постачальник вправі нарахувати покупцеві пеню за весь період прострочення оплати.

Отже, сторони з урахуванням статей 6, 627 Цивільного кодексу України самостійно визначили, що пеня за прострочення відповідачем оплати отриманого товару нараховується без будь-яких обмежень за весь час такого прострочення.

Позивач нарахував та просив стягнути з відповідача за період прострочення з 04.08.2021 по 15.06.2022: 67 016, 01 грн. пені, 8 835, 88 грн. 3% річних, 5 783, 00 грн. інфляційних витрат.

Перевіривши їх розрахунок, встановлено, що штрафні санкції є вірно розрахованими та підставно стягнуті у повному обсязі з відповідача.

Вищевикладеним спростовуються доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів приймає до уваги повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача, подане 30.01.2023. Проте, обставини відкриття 21.12.2022 провадження у справі № 904/4695/22 про банкрутство не впливають процедуру апеляційного перегляду у даній справі, судове рішення у якій винесено 20.09.2022.

21.12.2022 до суду надійшло клопотання про долучення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000, 00 грн. Зазначене клопотання було направлено і на адресу апелянта, проте заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу від нього не надійшо.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч. 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2022 ПП "Агрономіка", замовник, та адвокат Горобець Сергій Олександрович уклали договір про надання юридичних послуг.

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець в обсязі і на умовах відповідно до умов даного поговору надає Замовнику юридичні послуги визначені п. 1.2. договору.

Для виконання умов цього Договору Замовник наділяє Виконавця правом представляти його інтереси по господарській справі 904/1995/22 за позовом ПП "Агрономіка" до ТОВ "НВП ЕКО КУЛЬТУРА" про стягнення коштів у всіх державних, комунальних, приватних та громадських установах, підприємствах та організаціях, бути представником в судах України (всіх інстанцій), в тому числі, в районних судах, апеляційних судах, у господарських судах всіх інстанцій), адміністративних судах (всіх інстанцій), у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у Міністерстві юстиції України та його структурних підрозділах, в органах нотаріату, перед фізичними та юридичними особами, податковими органами, у відділеннях поштового зв`язку, в органах Національної поліції України будь-яких управліннях поліції), в прокуратурах всіх рівнів (в тому числі, в Генеральній прокуратурі), в Службі Безпеки України (в Головному управлінні у м. Києві та Київської області та в будь-яких інших територіальних управліннях), Національному антикорупційному бюро України (його відділах та управліннях), в інших органах досудового розслідування, а також у відносинах з будь-якими іншими органами державної влади.

Згідно п. 4.1. договору загальна вартість наданих послуг за даним договором та порядок її нарахування фіксується актом приймання передачі викопаних робіт, який є додатком до вказаного договору та підтвердженням виконаних робіт за вказаним договором. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця упродовж 5 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

Вартість наданих послуг у суді апеляційної інстанції визначається з розрахунку 1000 грн. 00 коп. за 1 год. Роботи та фіксується у акті приймання-передачі наданих послуг (п. 4.3. договору).

Між ПП "Агрономіка" та адвокатом Горобець С.О. підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 02.12.2022, відповідно до якого вартість наданих послуг складається з наступного:

- ознайомлення з апеляційною скаргою відповідача, вивчення вимог чинного законодавства - 3 години;

- юридична експертиза зібраних матеріалів по даному питанні - 2 година;

- підготовка, написання та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу 5 годин

Всього Адвокатом витрачено часу на надання послуг 10 годин, вартість послуг за період, вказаний у п.1 цього Акту, становить 10 000 гривень 00 копійок.

Прибутковим касовим ордером № 1 від 02.12.2022 підтверджено оплату послуг згідно акту у сумі 10 000, 00 грн.

В матеріалах справи наявний ордер про представництво в Центральному апеляційному господарському суді інтересів позивача адвокатом Горобець С.О.

Зазначеним адвокатом був поданий відзив на апеляційну скаргу у судових засіданнях адвокат участі не приймав.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідачем не заявлено.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20.

До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України колегія суддів з власної ініціативи не вбачає підстав для присудження на користь позивача всі його витрати на професійну правову допомогу.

На даному етапі здійснюється апеляційний перегляд справи, вказаний адвокат обізнаний з обставинами даної справи, у адвоката була відсутня необхідність здійснювати пошук доказів, судової практики та формувати правову позицію; нових заперечень/обставин та нових доказів відповідачами не наведено.

Окрім того, ознайомлення з апеляційною скаргою відповідача, вивчення вимог чинного законодавства, юридична експертиза зібраних матеріалів по даному питанні охоплюється підготовкою та написанням відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи відмову у задоволенні апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі у суді апеляційної інстанції та стягнення з відповідача, на користь позивача 5 000,00 грн., оскільки цей розмір судових витрат відповідно до ст. 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Еко Культура" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 у справі № 904/1995/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 у справі № 904/1995/22 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Еко Культура" на користь Приватного підприємства "Агрономіка" витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції сумі 5 000, 00 грн.

Видачу наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.02.2023

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко