РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.02.2023Справа № 910/9327/22

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім Сталь"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго Щит"

про стягнення 53 172,82 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тім Сталь" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго Щит" (відповідач) про стягнення 53 172,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині здійснення повної оплати поставленого товару згідно видаткової накладної № 210309282 від 30.07.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 відкрито провадження у справі № 910/9327/22, розгляд справи вирішино здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/9327/22 відповідач та позивач повідомлялися належним чином, що підтверджується повернутими на адресу суду повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач своїм правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву та доказів на спростування вимог позивача не скористався і у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, таких до суду не надав.

Будь-які додаткові заяви та/або докази від сторін спору на підтвердження своїх вимог та заперечень, в тому числі відзив на позовну заяву, відповідь на відзив або клопотання процесуального характеру на час розгляду справи до суду не надходили.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі видаткової накладної № 210309282 від 30.07.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тім Сталь" було поставлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренерго Щит" прийнято товар на суму 332 987,81 грн.

Відповідачем було здійснено часткову оплату поставленого товару на суму 279 814,99 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень наявних у матеріалах справи.

Враховуючи викладене, позивач зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 53 172,82 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до приписів частини 1 статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з статтею 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 статті 640 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачає, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

В ході розгляду справи з досліджених судом доказів суд встановив, що між позивачем (як постачальником) і відповідачем (як покупцем) укладено договір поставки у спрощений спосіб шляхом поставки позивачем для відповідача товару на підставі видаткової накладної № 210309282 від 30.07.2021.

Згідно з частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Аналогічна норма міститься в частині 6 статті 265 Господарського кодексу України.

З урахуванням наведеного, відповідно до приписів статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. В тому числі, реченням першим частини 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Водночас, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом і фіксує факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. При цьому строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України.

Аналогічну позицію підтримує Верховний Суд у складі колегії об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі 922/1467/19 від 15.05.2020.

Водночас, у зв`язку з тим, що матеріалами справи не підтверджується досягнення домовленості між позивачем і відповідачем щодо строку оплати поставленого товару, а факт поставки товару належним чином підтверджено видатковою накладною № 210309282 від 30.07.2021, крім того наявність такого факту не заперечується відповідачем, в цьому випадку підлягають застосуванню приписи частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим відповідач був зобов`язаний оплатити поставлений товар одразу після його прийняття.

Враховуючи наведене і оскільки сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб та з урахуванням приписів статті 692 Цивільного кодексу України відповідач як покупець товару був зобов`язаний оплатити вартість товару після отримання його від позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що дії сторін щодо підписання видаткової накладної та прийняття відповідачем поставленого позивачем товару засвідчують їх волю для настання відповідних правових наслідків.

Водночас, в ході судового розгляду справи суд встановив, що відповідач здійснив лише часткову оплату вартості поставленого товару на суму 279 814,99 грн.

При цьому, всупереч вимогам статті 13 та статті 74 Господарського процесуального кодексу України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач не надав суду жодних доказів на спростування викладених обставин та підтвердження факту виконання своїх зобов`язань перед позивачем щодо повної оплати вартості поставленого позивачем товару.

Наведені обставини, а саме порушення умов договору, укладеного у спрощений спосіб, щодо оплати товару у відповідності до приписів частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, дозволяють дійти висновку про порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що у справі наявні достатні правові підстави для визнання позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 53 172,82 грн. законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами статей 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищезазначені обставини справи у їх сукупності, положення законодавства, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім Сталь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго Щит" про стягнення 53 172,82 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго Щит" (04116, місто Київ, вулиця Старокиївська, будинок 10-У, офіс 302, ідентифікаційний код 40001869) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім Сталь" (31000, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, місто Красилів, вул. Центральна, будинок 16, ідентифікаційний код 40246112) 53 172 (п`ятдесят три тисячі сто сімдесят дві) грн. 82 коп. заборгованості, 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.02.2023.

Суддя С. В. Стасюк