СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Харків Справа № 917/1640/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В., суддя Тарасова І.В.,

без виклику сторін,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Слон 7", м. Полтава (вх. 217 П/2),

на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2021 (повний текст складено 28.12.2021) у справі № 917/1640/21 (суддя Погрібна С.В.),

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Слон 7", м.Полтава,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Полтава,

про стягнення 49996,33грн,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2021 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" (надалі ПрАТ "Страхова компанія "Уніка") звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Слон 7" (надалі ТОВ "Зелений Слон 7") про стягнення майнової шкоди в розмірі 49996,33грн в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.09.2020 о 00:30 год. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка, сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) внаслідок технічної несправності транспортного засобу - автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , під керуванням працівника відповідача водія ОСОБА_1 , у зв`язку з чим було пошкоджено транспортний засіб "MAN L2000", державний номер НОМЕР_2 , а саме: під час руху автобусу "Setra" під керуванням ОСОБА_1 від`єдналося заднє ліве колесо, яке продовжило самовільний рух та зіткнулось із вказаним автомобілем "MAN L2000", який рухався у протилежному напрямку по зустрічній смузі, під керуванням водія ОСОБА_2 . Відповідно до складеного між учасниками ДТП на місці пригоди повідомленням про ДТП (Європротоколу) від 05.09.2020, водій автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 визнав факт порушення Правил дорожнього руху, обставини та свою вину у настанні ДТП.

Враховуючи, що позивач відповідно до умов укладеного з відповідачем договору страхування №АО/3799992 від 17.06.2020 відшкодував 49996,33грн потерпілому, тому на підставі ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 1172, 1187 Цивільного кодексу України він набув до відповідача право зворотної вимоги, у зв`язку з чим ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" просить стягнути з ТОВ "Зелений Слон 7" розмір виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.12.2021 у справі №917/1640/21 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача в порядку регресу майнову шкоду в розмірі 49996,33грн та 2270,00грн витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи вищевказане рішення, господарський суд першої інстанції встановив факт наявності вини водія транспортного засобу автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , а саме: порушення вимог п. а), б) п. 2.3. Правил дорожнього руху, внаслідок чого, під час руху у вказаного автомобіля відірвалось заднє ліве колесо, яке потрапило в зустрічний автомобіль "MAN L 2000", державний номер НОМЕР_2 , що підтверджено доданими до матеріалів справи доказами. Враховуючи понесення потерпілим матеріального збитку та факт його відшкодування позивачем як страховиком відповідача, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивач на підставі пп. г) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" має право вимагати від власника транспортного засобу та роботодавця винної у ДТП особи повернення виплаченого відшкодування, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу розміру сплаченого страхового відшкодування в сумі 49996,33грн.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, ТОВ "Зелений Слон 7" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2021 у справі №917/1640/21 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі, заявник вказав про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Апелянт вважає, що місцевий господарський суд не надав належної правової оцінки доводам та доказам відповідача, якими останній обґрунтовував відсутність вини водія та причинно-наслідкового зв`язку між фактом настання ДТП та технічним станом транспортного засобу.

Так, згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01091-01253-20, складеного 25.06.2020 ПП "АЄС Стандрат", проведено технічнй контроль транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним. З огляду на видачу протоколу перевірки транспортного засобу №01091-01253-20, складеного 25.06.2020, слід дійти висновку про отримання позитивного результату під час проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, у тому числі кріплення колес. Додатково, на підтвердження факту перебування автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , у технічно справному стані, апелянт посилається на те, що вказана ДТП трапилася біля с. Литвинівка Харківської області, яке знаходиться на відстані у 98 км від м. Полтави, з якого рухався автобус. У випадку якщо б автобус мав технічну несправність у вигляді неправильного кріплення колеса, то він би не зміг проїхати таку значну відстань. При цьому, оскільки вказана ДТП трапилася вночі (приблизно о 00:30 год.), відтак у цьому випадку слід врахувати загальновідомий стан українських доріг. Тобто, на думку апелянта, вказана ДТП скоріш за все сталася внаслідок пошкодження дорожнього полотна та з незалежних від водія ТОВ "Зелений Слон 7" причин.

Також, апелянт доводить суду, що відповідач дотримався всіх вимог чинного законодавства щодо підготовки транспортного засобу до рейсу та вчинив усі необхідні дії, передбачені Порядком перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 05.08.2008 №974. Зокрема, перед виїздом в рейс автобус "Setra", державний номер НОМЕР_1 , був перевірений уповноваженою особою ТОВ "Зелений Слон 7", про що зроблена відповідна відмітка в Журналі огляду транспортних засобів про те, що: транспортний засіб знаходиться в технічно справному стані номерний знак Слон 8; дата перевірки до виїзду 16:45, 04.09.2020; дата перевірки після повернення з рейсу 08:30, 05.09.2020.

Крім того, заявник апеляційної скарги посилається на відсутність в матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм відповідача Правил дорожнього руху. Вказує, що позивачем не було зазначено будь-яких конкретних дій/бездіяльності водія автобусу, що призвели до ДТП, а також не надано доказів на підтвердження притягнення особи до адміністративної відповідальності за скоєння ДТП чи висновку експертизи. При цьому, із наданих позивачем до матеріалів справи письмових пояснень водія автобусу слідує, що заднє ліве колесо автобус "Setra", державний номер НОМЕР_1 відірвалося з невідомих причин. А тому твердження позивача відносно того, що ДТП трапилася внаслідок порушення водієм автобусу пп. а), б), п. 2.3. Правил дорожнього руху щодо необхідності забезпечення водієм технічного стану транспортного засобу, на думку скаржника, є виключно лише припущенням позивача, яке не може бути покладено в основу судового рішення про задоволення позову.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2022 для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2022, у зв`язку тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Лакізи В.В. та судді Бордіної Л.І. для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Зелений Слон 7" на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2021 у справі №917/1640/21 залишено без руху; встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до суду: докази направлення апеляційної скарги третій особі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Зелений Слон 7" на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2021 у справі №917/1640/21; встановлено учасникам справи строк до 09.03.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження; розгляд апеляційної скарги ТОВ "Зелений Слон 7" на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2021 у справі №917/1640/21 ухвалено розпочати з 10.03.2022 без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що ціна позову у даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (49996,33грн), суд апеляційної інстанції розглядає дану справу за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.

На час ухвалення цієї постанови клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження до Східного апеляційного господарського суду не надходили.

До початку розгляду справи по суті позивач та третя особа не скористались своїм право на подання відзиву на апеляційну скаргу та не направили його до суду.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 та ч. 8 ст. 252 ГПК України, у разі здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами, досліджує докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судове засідання не проводиться.

Колегія суддів також зазначає, що з урахуванням положень Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-IX), від 18.04.2022 №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-IX), від 17.05.2022 №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-IX), від 12.08.2022 №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-IX) Східний апеляційний господарський суд здійснює розгляд справи №917/1640/21 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

17.06.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" (позивач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелений Слон 7" (відповідач, страхувальник) укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3799992, забезпеченим транспортним засобом за яким є автобус "Setra", державний номер НОМЕР_1 .

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, 05.09.2020 о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка, внаслідок технічної несправності транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб "MAN L 2000", державний номер НОМЕР_2 , а саме: під час руху транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , відбулось від`єднання заднього лівого колеса, яке продовжило самовільний рух та зіткнулось із автомобілем "MAN L2000", державний номер НОМЕР_2 , який рухався у протилежному напрямку по зустрічній смузі, під керуванням водія ОСОБА_2 .

Факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про ДТП (Європротокол) від 05.09.2020, яке було складено учасниками на місці ДТП без виклику Національної поліції відповідно до вимог п. 33.2. ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У пункті 13 Європротоколу (Схема пригоди, коли сталося зіткнення) сторони зазначили, що у транспортного засобу - автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , під час руху відірвалося заднє ліве колесо і зіткнулося із автомобілем "MAN L2000", державний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку.

Відповідно до письмових пояснень про обставини дорожньо-транспортної пригоди водія автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 від 07.09.2020, останній підтвердив, що керуючи регулярним рейсовим автобусом (маршрут Харків - Київ) він став учасником ДТП на ділянці траси на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка. Причиною ДТП, згідно пояснень ОСОБА_1 , стало те, що у транспортного засобу - автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , під час руху відірвалося колесо з невідомих причин та, в подальшому, скоїло зіткнення із зустрічним транспортним засобом "MAN L2000", державний номер НОМЕР_2 .

Матеріали справи також містять свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 18.02.2020 на транспортний засіб "Setra", державний номер НОМЕР_1 , згідно якого власником автобусу є ТОВ "Зелений Слон 7".

Звертаючись до господарського суду із даним позовом ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" зазначає, що своїми діями, які полягали у тому, що 05.09.2020 року о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка, перед початком руху не забезпечив технічно-справний стан свого транспортного засобу, а також під час руху не стежив за технічним станом автомобіля, внаслідок чого, у вказаного автомобіля під час руху відірвалось заднє ліве колесо, яке потрапило в зустрічний автомобіль "MAN L2000", державний номер НОМЕР_2 , водій транспортного засобу "Setr", державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 порушив вимоги пп. а), б) п. 2.3. Правил дорожнього руху, якими визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: (а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; (б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

На підставі заяви представника ТОВ "Техноком" Дегтяра П.О. №00372077 про виплату матеріального збитку від 07.09.2020, акту огляду транспортного засобу від 09.09.2020, ремонтної калькуляції №00372077 від 20.10.2020 із системи АUDАТЕХ та страхового акту/наказу №00372077 від 29.10.2020, позивачем було виплачено страхове відшкодування потерпілому в розмірі 49996,33грн, що підтверджується копією платіжного дорученням №179708 від 30.10.2020.

Позивач стверджує, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок невідповідності технічного стану транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 вимогам Правил дорожнього руху, що підтверджується наступною інформацією:

- наведеною у п. 13 повідомлення про ДТП (Європротокол) від 05.09.2020 (додаток 2) "Схема пригоди, коли сталося зіткнення", у якому зазначено, що ДТП відбулась внаслідок того, що під час руху відірвалось заднє ліве колесо автомобіля "Setra", державний номер НОМЕР_1 (автомобіль А) і вдарило зустрічний автомобіль "MAN L 2000", державний номер НОМЕР_2 (автомобіль В);

- наведеною у п. 11 повідомлення про ДТП (Європротокол) від 05.09.2020 (додаток 2) "Видимі пошкодження транспортного засобу А", у якому зазначено, що на транспортному засобі "Setra", державний номер НОМЕР_1 відсутнє заднє ліве колесо (через обрив шпільок);

- наведеною у поясненні водія ОСОБА_1 від 07.09.2020, у якому останній зазначив, що 05.09.2020 о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с.Литвинівка, під час виконання ним регулярного рейсу на транспортному засобі "Setra", державний номер НОМЕР_1 , відбулось від`єднання заднього лівого колеса зазначеного транспортного засобу, яке в подальшому зіткнулось із автомобілем "MAN L 2000", державний номер НОМЕР_2 ;

- наведеною у заяві представника ТОВ "Техноком" Дегтяра П.О. №00372077 про виплату матеріального збитку від 07.09.2020, у якій, у графі "короткий опис події" зазначається, що пошкодження транспортного засобу "MAN L2000", державний номер НОМЕР_2 відбулось внаслідок від`єднання (випадіння) заднього лівого колеса транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , яке рухалося на зустріч.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 є працівником ТОВ "Зелений Слон 7" та під час скоєння ДТП він виконував свої трудові (службові) обов`язки на посаді водія, що підтверджується інформацією наведеною:

- у наказі ТОВ "Зелений Слон 7" №84 від 03.08.2020 "Про закріплення водія за автотранспортним засобом" (додаток 15), у якому зазначено, що транспортний засіб "Setra", державний номер НОМЕР_1 закріплюється за водієм ОСОБА_1 ;

- у поясненні водія ОСОБА_1 від 07.09.2020, в яких він зазначає, що ДТП, яка мала місце 05.09.2020 о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с.Литвинівка, сталася під час того, як він виконував регулярний рейс на транспортному засобі автобусі "Setra", державний номер НОМЕР_1 ;

- у повідомленні про ДТП (Європротокол) від 05.09.2020 (додаток 2), а також у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 18.02.2020 на транспортний засіб "Setra", державний номер НОМЕР_1 (додаток 5), у яких зазначено, що ТОВ "Зелений Слон 7" є власником транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 ;

- у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3799992 від 17.06.2020, у яких зазначено, що ТОВ "Зелений Слон 7" є страхувальником за цим договором, яким застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 .

З огляду на те, що водій транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 під час скоєння ДТП був працівником відповідача та безпосередньо виконував свої трудові (службові) обов`язки, позивач вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України обов`язок щодо відшкодування збитків у розмірі 49996,33грн у повному обсязі покладається на ТОВ "Зелений Слон 7".

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, 30.12.2020 позивач направив на адресу відповідача письмову претензію №28727/1 про відшкодування матеріальної шкоди.

18.01.2021 позивач отримав відповідь відповідача вих. №101/2021 від 14.01.2021, у якій зазначено про відмову у досудовому врегулюванні зазначеної претензії з огляду відсутність підстав для відшкодування шкоди.

За вказаних обставин, вважаючи свої права порушеними, ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до ТОВ "Зелений Слон 7", в якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 49996,33грнв порядку регресу.

Як вже зазначалось, Господарський суд Полтавської області 14.12.2021 ухвалив оскаржуване рішенняу справі №917/1640/21, яким позов задоволено з підстав, зазначених вище.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до приписів п. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За положеннями ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Виходячи із загального правила, закріпленого в ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Аналіз положень ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т. ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, ст.1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Положення ч.1 ст.1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч.2 ст.1187 ЦК України).

В такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

При цьому, на особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (ч.ч.3, 4 ст.1187 ЦК).

Приписами ст. 979 ЦК України, визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страхування може бути добровільним або обов`язковим (ч. 1 ст. 5 цього Закону). В Україні здійснюються такі види обов`язкового страхування, зокрема страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно ст. 10 вказаного Закону укладаються такі види договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності як внутрішній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Внутрішні договори страхування діють виключно на території України.

В силу вимог п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" єдиною формою внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору, є страховий поліс.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Правила щодо відшкодування шкоди, заподіяної третій особі встановлені, зокрема ст. 22 вищевказаного Закону. Так, згідно п. 22.1 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої пп. "а" п. 41.1 ст. 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку (п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як свідчать досліджені судом матеріали справи, 17.06.2020 між позивачем, як страховиком, та відповідачем, як страхувальником, було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням позивачем шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу "Setra" S 416GT-HD, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2013, що підтверджується полісом № АО/3799992.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу марки "Setra" S 416GT-HD, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2013, є ТОВ "Зелений Слон 7".

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 05.09.2020 о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка, внаслідок технічної несправності транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , відбулась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб "MAN L2000", державний номер НОМЕР_2 , а саме: під час руху транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , відбулось від`єднання заднього лівого колеса, яке продовжило самовільний рух та зіткнулось із автомобілем "MAN L2000", державний номер НОМЕР_2 , який рухався у протилежному напрямку по зустрічній смузі, під керуванням водія ОСОБА_2 .

У відповідності до вимог п. 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники ДТП оформили документи про ДТП без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції та самостійно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зі схемою дорожньо-транспортної пригоди (Європротокол) від 05.09.2020, у якому водій транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 самостійно підтвердив, що ДТП відбулась саме внаслідок того, що під час руху відірвалось заднє ліве колесо вказаного автомобіля і вдарило зустрічний автомобіль "MAN L2000", державний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до приписів ст. 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Моторним (транспортним) страховим бюро України було встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до вказаної вище Інструкції у європротоколі зазначаються фактична дата, час та місце настання дорожньо-транспортної пригоди, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Із відомостей, які містяться в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколі) від 05.09.2020, судом апеляційної інстанції встановлено, що в результаті ДТП, яка сталася саме у зв`язку з тим, що у транспортного засобу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , під час руху відірвалось заднє ліве колесо, було пошкоджено автомобіль "MAN L 2000", державний номер НОМЕР_2 .

Судом також встановлено, що Європротокол від 05.09.2020 складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі.

Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Судова колегія зауважує, що сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

Отже, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства, і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП.

Таким чином, за відсутності постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності суд може встановити обставини скоєння ДТП та особу, відповідальну за заподіяну шкоду, із змісту повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) від 05.09.2020, а також за наявними у справі поясненнями сторін та з інших доказів.

Так, відповідно до ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 33 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що технічний стан транспортних засобів що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Факт перебування громадянина ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 під час дорожньо-транспортної пригоди 05.09.2020 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а також визнається всіми учасниками, а отже силу вимог ч. 1 ст. 75 ГПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.

У відповідності до п. 1.3, 1.4 Порядку перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 05.08.2008 №974 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.09.2008 за №794/15485, перевізник перевіряє технічний стан колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) з метою недопущення до руху неукомплектованих, з незадовільним технічним станом КТЗ. Перевізник систематично перевіряє технічний стан КТЗ згідно з вимогами законодавства.

Пунктом 3.1 вказаного Порядку визначено методи перевірки, а саме: щозміни оглядом і випробуваннями КТЗ відповідно до цього розділу перевіряють згідно з вимогами експлуатаційної документації виробника. Перевірку виконує водій на початку робочої зміни, а у тривалих рейсах без повернення на місце базування - один раз на добу чи в разі змінення водіїв на маршруті. Технічний стан водій перевіряє, зокрема, органами відчуття, засобами сигналізації (індикації), умонтованими у КТЗ.

Пунктом 3.5 Порядку перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками визначені методи перевірки коліс і пневматичних шин, передбачено, зокрема: перевіряють оглядом наявність здутин (розшарувань каркаса покришки, відшарувань протектора чи боковин), порізів та інших пошкоджень шин, а також наявність сторонніх предметів у канавках протектора, між шинами здвоєних коліс. Із зазначеними несправностями та сторонніми предметами шини не допускаються до експлуатування (п. 3.5.2); перевіряють оглядом та простукуванням відповідність тиску повітря в шинах. З установленою графіком періодичністю вимірюють тиск у шинах (п. 3.5.4); перевіряють кріплення коліс оглядом, простукуванням, а в разі потреби затягуванням нарізних з`єднин і інших елементів (болти, гайки, клинці і таке інше) з використанням інструментів. Колеса з не відповідною вимогам виробника кількістю і конструкцією елементів кріплення, а також ослабленим затягом до експлуатування не допускаються (п. 3.5.6).

Отже, обов`язок перевірки належного технічного стану транспортного засобу, у тому числі і стану коліс, покладався на власника транспортного засобу ТОВ "Зелений Слон 7" та його водія, який на час скоєння ДТП виконував трудові обов`язки.

Разом з цим, пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, унормовано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації (п. 31.1. Правил дорожнього руху).

Системний аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що відповідальність за технічний стан та справність транспортного засобу і його обладнання покладається саме на водія, при цьому, така відповідальність передбачена не лише перед виїздом, але й під час керування транспортним засобом в дорозі.

Відтак, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , перед виїздом та/або під час керування транспортним засобом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан автомобіля, що призвело до від`єднання заднього лівого колесу та його подальше зіткнення з іншим транспортним засобом "MAN L 2000", державний номер НОМЕР_2 , то саме він допустив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Зелений Слон 7" про відсутність вини водія автобусу ОСОБА_3 у зв`язку із тим, що колесо могло бути пошкоджено поганою якістю покриття дороги, спростовуються змістом Європротоколу від 05.09.2020, в якому не зафіксовано вказаних обставин.

Судова колегія не може прийняти до уваги як доказ не винуватості водія ОСОБА_1 наданий відповідачем протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01091-01253-20, складеного 25.06.2020 ПП "АЄС Стандрат", оскільки він стосується технічного контролю транспортного засобу автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ "Зелений Слон 7", станом на 25.06.2020, тобто перевірка проводилася майже за три місяці до ДТП, а не на момент (в день) від`єднання заднього лівого колеса та безпосереднього вчинення дорожньо-транспортної пригоди 05.09.2020. Оскільки такий протокол було складено ще 25.06.2020, та враховуючи специфіку господарської діляність відповідача (регулярні рейсові перевезення), колегія суддів вважає, що після його складання технічний стан автомобіля міг погіршитись.

Щодо аргументів апеляційної скарги про те, що перед виїздом в рейс автобус "Setra", державний номер НОМЕР_1 , був перевірений уповноваженою особою ТОВ "Зелений Слон 7", про що зроблена відмітка в Журналі огляду транспортних засобів, колегія суддів зазначає, що положення пп. б) п. 2.3 Правил дорожнього руху зобов`язують водія стежити за технічним станом транспортного засобу не лише перед виїздом в рейс, а також й в дорозі.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Колегія суддів зазначає, що оскільки згідно Правил дорожнього руху саме на водія покладено обов`язок перевіряти технічний стан та справність транспортного засобу як перед початком виїзду, так в дорозі, тому саме водій автобусу "Setra" ОСОБА_1 та відповідач (як власник транспортного засобу та роботодавець водія) відповідальні за всі технічні несправності джерела підвищеної небезпеки в процесі його експлуатації та несуть відповідальність за ризики, пов`язані з заподіянням шкоди третім особам такими несправностями.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичній або юридичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Тобто відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності відповідних підстав: 1) шкоди; 2) протиправної поведінки заподіювача шкоди; 3) причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вини.

Натомість, ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки закон встановлює винятки, за яких на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування: якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду, тобто таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (суїцид тощо). При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Однак, відповідачем до матеріалів справи не надано будь-яких належних та допустимих у розумінні ст.ст. 76 77 ГПК України доказів на підтвердження того, що від`єднання (випадіння) заднього лівого колеса на транспортному засобі "Setra", державний номер НОМЕР_1 , сталася не з вини водія ТОВ "Зелений Слон 7", а саме внаслідок незадовільного стану дорожнього покриття по автошляху "Київ-Харків" (434 км - с. Литвинівка).

Так, зокрема відповідачем документально або відеозаписом не було підтверджено наявність поблизу місця ДТП будь-яких пошкоджень дорожного покриття (вибоїн, ям, пробоїн тощо), або ж те, що на вказаній ділянці автошляху проводились дорожні ремонтні роботи.

Про наявність таких обставин, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, не зазначено й самим водієм автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 у Європротоколі від 05.09.2020. В ньому лише зафіксовано, що відпадіння заднього лівого колеса (обрив шпільок) сталося з невідомих причин.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було надано доказів та судом не встановлено будь-яких обставин на підтвердження того, що шкоду потерпілій у ДТП особі було завдано внаслідок обставин непереборної сили або умислу потерпілого, що є підставою для звільнення власника джерела підвищеної небезпеки від відповідальності за завдану шкоду.

Отже, оскільки саме на відповідача як перевізника та на його водія покладено обов`язок перевіряти технічний стан та справність транспортного засобу, у тому числі кріплення колес як перед виїздом, так і в процесі експлуатації транспортного засобу, чого ними дотримано не було, та враховуючи, що в процесі розгляду справи судом не встановлено тих обставин, що від`єднання (випадіння) заднього лівого колеса на транспортному засобі "Setra" сталося у зв`язку з обставинами непереборної сили - наявністю пошкоджень дорожного покриття, або ж з будь-яких інших об`єктивних причин, які не залежали від волі водія відповідача ОСОБА_1 , наведене у сукупності свідчить про неправомірність дій останнього по перевірці технічного стану транспорту.

Не зважаючи на відсутність у матеріалах справи постанови про притягнення до адміністративної відповідальності водія автотранспортного засобу, яким завдано шкоду, колегія суддів вважає, що доводи апелянта не є переконливими, оскільки обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлено достовірно на підставі інших наявних у матеріалах справи доказів, зокрема фактів, викладених у Європротоколі від 05.09.2020 та пояснень учасників ДТП.

Враховуючи встановлені обставини справи колегія суддів дійшла висновку, що ДТП, яка сталася 05.09.2020 є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану застрахованого транспортного засобу автобусу "Setra", державний номер НОМЕР_1 , вимогам Правил дорожнього руху, за дотримання яких відповідальний відповідач (його водій). А пошкодження автомобіля "MAN L 2000", державний номер НОМЕР_2 , за які позивач виплатив страхове відшкодування, є наслідком даної ДТП.

Матеріали справи свідчать, що позивач на виконання взятих на себе зобов`язань за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3799992 від 17.06.2020 та на підставі заяви представника ТОВ "Техноком" №00372077 про виплату матеріального збитку від 07.09.2020, акту огляду транспортного засобу від 09.09.2020, ремонтної калькуляції №00372077 від 20.10.2020 та страхового акту/наказу №00372077 від 29.10.2020 сплатив на користь ТОВ "Техноком", яке згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 29.12.2017 є власником автомобіля "MAN L 2000", державний номер НОМЕР_2 , страхове відшкодування в розмірі 49996,33грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного дорученням №179708 від 30.10.2020.

При цьому, розмір виплаченого страхового відшкодування був визначений у відповідності до вимог чинного законодавства - з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,70.

В силу підпункту г) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Враховуючи положення вищенаведеної статті, а також зважаючи на те, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі, колегія суддів вважає, що у останнього виникло право регресної вимоги до відповідача, через винні та неправомірні дії (порушення пп. а), б) п. 2.3 Правил дорожнього руху) працівника якого сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху (п. 31.1. Правил).

Отже, виходячи із системного аналізу норм законодавства та обставин, встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих сторонами доказів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про стягнення 49996,33грн є законними, бґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Зелений Слон 7" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2021 у справі № 917/1640/21 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Слон 7" на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2021 у справі №917/1640/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2021 у справі №917/1640/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов

Суддя І.В. Тарасова