ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ПРИЙНЯТТІ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

01 лютого 2023 року № 903/105/23

Суддя Господарського суду Волинської області Слободян О. Г., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп"

до Головного управління Національної поліції у м. Києві

про скасування арешту

встановила: 27.01.2023 ТОВ "Вест Ойл Груп" (позивач) звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві (відповідача), в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Новака Р.В. № 757/21886/18-к від 08.05.2018 року та зняти заборону на відчуження майна:

- АЗС літера "А" загальною площею 147,7 кв. м, навіс літера "Б", замощення (І), резервуари (1-5), яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, смт Отинія, вул. Галицька, буд. 123а (сто двадцять три "а"), що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- будівля, автозаправочна станція (АЗС) (літ. "А"), загальною площею 114,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 3-Д (три "Д"), що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- комплекс придорожнього сервісу; розташований біля автодороги Львів- Краковець, 67км + 230 м (праворуч), до складу якого входять: будівля операторської "А-1" загальною площею 295,4 кв. м, навіс "Б-1" загальною площею 384,9 кв. м, який знаходиться за адресою: Львівська область, Яворівський район, сщ/рада Краковецька,

автодорога Львів-Краковець, 67км + 230 м. що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- нежитлова будівля, АЗС загальною площею 144,7 кв. м, до складу якої входять: операторна заправочної літ. А-1, що складається з 10-ти приміщень; навіс літ. Б-1, що складається з 1-го приміщення, та знаходиться за адресою: Львівська область, Мостиський район, м. Мостиська, вул. Грушевського М., буд. 52, що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- будівля операторської /літер А/ у складі приміщення автозаправного комплексу, розташоване за адресою: Україна, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Зразкова, будинок 2б, що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- автозаправка, розташована за адресою: Україна, Львівська обл., м. Львів, вулиця

Стуса В., будинок 57а, що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- комплекс придорожнього сервісу з автозаправочним комплексом, розташований

за адресою: Україна, Львівська обл., Пустомитівський р., с. Підгірне, автодорога Львів-Тернопіль, 13км + 136 м, що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- будівлі та споруди майнового комплексу автозаправної станції, розташовані за адресою: Україна, Львівська обл., м. Львів, вулиця Богданівська, будинок 11;

- будівля, Автозаправний комплекс придорожнього сервісу, розташований за адресою: Україна, Львівська обл., Жовківський р., с/рада Річківська, автодорога Львів- Рава-Руська 66 км, що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- земельна ділянка, площею 0,5234 га, що розміщена за адресою: Львівська область, Пустомитівський р., с. Підгірне, що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- земельна ділянка, площею 1,3049 га, що розміщена за адресою: Львівська область, Жовківський р., с/рада Річківська, що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- земельна ділянка, площею 0,2736 га, що розміщена за адресою: Львівська обл., Мостиський р., м. Мостиська, вулиця Грушевського М., земельна ділянка б/н, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, кадастровий номер земельної ділянки: :07:005:0283, що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- земельна ділянка, площею 0,2986 га, що розміщена за адресою: Івано- Франківська обл., Коломийський р., смт Отинія, вулиця Галицька, земельна ділянка 123а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 232, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0106, що на праві власності належить ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП".

Позовні вимоги мотивовані тим, що кримінальне провадження №0000103, в рамках якого накладено арешт на відповідне нерухоме майно, було закрито у зв`язку із з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Зазначає, що постановою Київської місцевої прокуратури №6 від 25.01.2019 року на підставі ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду № 757/21886/18-к від 08.05.2018 року було скасовано, однак позивач вважає, що в даному випадку арешт на його майно не є знятим та є необхідність захисту його майнових прав в судовому порядку.

У статті 24 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Тобто, подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

За правилами частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;

17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

18) справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій, що виникають між адміністратором за випуском облігацій та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями;

19) справи у спорах щодо оскарження рішення зборів власників облігацій.

Разом з тим, частиною 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Порядок скасування арешту майна, накладеного в порядку кримінального судочинства, визначено у ст.174 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до положень якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, у разі якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише в порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами Кримінального процесуального кодексу України та є ефективним.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі N 504/1306/15-ц.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, суд зазначає, що при вирішенні тотожних спорів, суди мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що чинним господарським процесуальним законодавством не передбачена можливість такого захисту в порядку господарського судочинства.

Отже, оскільки у позовній заяві позивачем заявлено вимоги про скасування арешту нерухомого майна , накладеного в рамках кримінального провадження, дана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а питання про скасування арешту може бути вирішено в порядку кримінального судочинства.

Посилання позивача на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі N 372/2904/17-ц, від 12.06.2019 у справі N 766/21865/17, від 24.04.2019 у справі N 2-3392/11, суд не приймає до уваги, оскільки суди касаційної інстанції у даних справах врахували, що арешт на спірне майно було накладено під час дії КПК України 1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 у справі № 910/8485/20.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною 6 ст.175 ГПК України встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Виходячи з наведеного, господарський суд роз`яснює позивачу його право на звернення із вказаним позовом (в даній редакції та даним суб`єктним складом сторін) до суду в порядку кримінального судочинства, а саме до Печерського районного суду міста Києва.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за даною позовною заявою.

Згідно ч.ч. 4-5 ст. 175 Господарського процесуального кодекс України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст. п.1 ч.1 ст. 175, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп" до Головного управління Національної поліції у м. Києві про скасування арешту.

2. Позовну заяву та додані до неї документи на 12 аркушах повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 01.02.2023.

Суддя О. Г. Слободян