ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

10.02.2023м. ДніпроСправа № 904/403/23
Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши заяву Приватного підприємства «Полімер-Гарант» від 03.02.2023 про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом Приватного підприємства "Полімер-Гарант", с. Циркуни, Харківська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод технологічного оснащення "Утьос" м. Дніпро

про стягнення безпідствано збережених (набутих) грошових коштів в розмірі 473276грн.40коп., пені в розмірі 86609грн.58коп., 3% річних в розмірі 7546грн.49коп., інфляційних втрат 33602грн.62коп.

Новікова Р.Г.

без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ: Приватне підприємство «Полімер-Гарант» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод технологічного оснащення «Утьос» з позовом про стягнення безпідставно збережених (набутих) грошових коштів в розмірі 473276грн.40коп., пені в розмірі 86609грн.58коп., 3% річних в розмірі 7546грн.49коп., інфляційних втрат 33602грн.62коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання з повернення авансового платежу в розмірі 473276грн.40коп., сплаченого за договором №0108/2021 від 15.12.2021; порушення строку виготовлення та поставки товару за договором; відмову від договору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.02.2023.

На адресу суду 08.02.2023 надійшла заява Приватного підприємства «Полімер-Гарант» від 03.02.2023 про вжиття заходів забезпечення позову. Позивач просить забезпечити позов у справі №904/403/23 шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках в банківських установах та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод технологічного оснащення «Утьос», в розмірі суми основного боргу 473276грн.40коп.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що:

- лише реальне отримання сплати відповідної заборгованості може призвести до відновлення порушених прав позивача і забезпечити ефективне поновлення його прав та попередити ухилення відповідача від виконання обов`язків перед позивачем можливе саме шляхом застосування заходів забезпечення позову.

- відповідач не виконав поставку обладнання і договір підряду розірваний замовником в односторонньому порядку. Кошти, сплачені позивачем в якості попередньої оплати за договорами підряду, є безпідставно перерахованими.

- грошові кошти, що є предметом позову, залишаються у протиправному володінні та користуванні відповідача, і останній може на шкоду позивачеві вільно розпорядитись ними.

- грошові кошти є власністю саме позивача та безпідставно знаходяться у відповідача, а тому ні про яке обмеження прав відповідача у такому випадку речі бути не може.

- у зв`язку із введеним воєнним станом, закриттям держаного кордону, зниженням попиту на товари та послуги існує реальність ризиків, що свідчать про неможливість відповідача здійснити задоволення вимог позивача.

- самий лише факт протиправного володіння та користування спірним майном створює самостійний та достатній ризик здійснення відповідних дій відповідачем, що зумовлюють необхідність застосування заходів забезпечення позову.

- виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач фінансову (грошову) можливість для виконання рішення суду. Тому застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог безпосередньо пов`язане з предметом позову.

Також позивач вказав, що є діючим господарюючим суб`єктом, має зареєстроване місцезнаходження та місцезнаходження майна на території України; жодних обставин, які можуть ускладнити або зробити неможливим відшкодування збитків відповідачеві, завданих забезпеченням позову у випадку відмови у позові не існує. Обов`язкові підстави для застосування заходів зустрічного забезпечення по справі відсутні. У зв`язку із цим, підстави для застосування зустрічного забезпечення по цій справі відсутні.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Таким чином необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Положеннями частини третьої статті 13, частин першої та третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Для забезпечення позову має бути підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №914/2555/18.

Отже, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення. (Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №911/1159/14).

Позивач просить забезпечити позов та вказує на можливе порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача

Обґрунтованість позовних вимог про стягнення безпідствано збережених (набутих) грошових коштів в розмірі 473276грн.40коп. встановлюватиметься судом під час розгляду справи по суті.

Позивач не долучив до заяви докази, що підтверджували наведені позивачем у заяві доводи, що невжиття таких заходів спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Зокрема, позивач не надав доказів конкретних дій відповідача, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, в тому числі і дій спрямованих на безпідставне витрачання ними коштів чи приховування активів тощо.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Приватного підприємства «Полімер-Гарант» про забезпечення позову у зв`язку з недоведеністю обставин, з якими заявник пов`язує необхідність забезпечення поданого ним позову.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись статтями 13, 74, 76, 77, 79, 129, 136 - 140, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Приватного підприємства «Полімер-Гарант» про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.Г. Новікова