ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/976/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реноме - Комфорт"

до відповідача Рівненської міської ради

про дострокове розірвання договору оренди землі

Секретар судового засідання Костюкович Ю.С.

Представники сторін:

Від позивача:не з`явився

Від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Реноме - Комфорт" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Рівненської міської ради про дострокове розірвання договору оренди землі від 30.11.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2015 між Рівненської міською радою та ТОВ "Реноме - Комфорт" укладено Договір оренди землі, за яким позивачу передано земельну ділянку на вул. М. Струтинської, 2-А у м. Рівне площею 7 150 кв.м. з кадастровим номером :01:029:0207. Строк дії договору - 50 років, мета оренди - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для будівництва житлових будинків).

У 2019 році було завершено будівництво вказаного багатоквартирного житлового будинку та позивачем здійснено продаж всіх об`єктів нерухомості.

В подальшому, як зазначає позивач, вирішувалось питання про дострокове розірвання Договору оренди у зв`язку з передачею житлового будинку у володіння управителя - ТОВ "Спектрум - Сервіс" та припинення фактичного користування земельною ділянкою, яка передавалась в оренду.

Проте, як зазначає позивач, договір чинний, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 24.11.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Реноме - Комфорт" - залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Реноме - Комфорт" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: - попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Ухвалою суду від 07.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 10.01.2023.

09.01.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.01.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 24.01.2023.

17.01.2023, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від позивача надійшла відповідь на відзив.

В судове засідання 24.01.2023 сторони не забезпечили явку уповноважених представників, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановлений законом строк.

Судом зазначається, що у даній справі судом не визнавалася необхідність обов`язкової участі учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідно до ст. 202 ГПК, відсутні підстави для відкладення судового засідання, а неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи та вирішення справи по суті.

Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного розгляду справи та вирішення спору по суті, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними документами.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються подана позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду і вирішення, прийшов до наступних висновків.

Між Рівненською міською радою (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Реноме - Комфорт" (надалі - орендар) укладено Договір оренди землі від 13.11.2015 (надалі - Договір, а.с. 7 - 10).

Відповідно до п. 1 Договору орендодавець на підставі рішення Рівненської міської ради від 17 вересня 2015 року № 5741 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для будівництва житлових будинків), яка знаходиться в м. Рівне, на вул. М. Струтинської, 2-А.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 7 150 квадратних метрів. Категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Кадастровий номер :01:029:0207 (п. 2 Договору).

Згідно п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 138 344,62 грн, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 02-17/401, виконаний управлінням Держгеокадастру у м. Рівному Рівненської області.

Договір укладено на 50 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію (п. 8 Договору).

Згідно п. 9 Договору, розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 64 150,34 грн, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розрахунок виданий управлінням Держгеокадастру у м. Рівному Рівненської області відповідно до протоколу № 14 від 24.11.2015 року засідання комісії по встановленню розмірів орендної плати за земельні ділянки станом на 17.09.2015 року.

У відповідності до п. 35 Договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у порядку, визначеному законом. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадково знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 36 Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтиском печаток.

09 жовтня 2019 року Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Рівненської міської ради видано Сертифікат серії РВ № 30, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації, а саме: багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: м. Рівне, вул. Гайдамацька (Марфи Струтинської), 2-А.

Наказом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради № 170 від 11.10.2019 багатоквартирного житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, що знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:029:0207, присвоєно адресу: м. Рівне, вул. Гайдамацька, 2-Г.

В матеріалах справи наявний Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку на вул. Гайдамацькій, 2-Г в м. Рівному від 06.11.2019, яким прийнято рішення, зокрема, про вибір управителем названого будинку ТОВ "Спектрум - Сервіс" (а.с. 23 - 38).

Згідно з Актом передачі-приймання багатоквартирного будинку від 06.11.2019 даний багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення був переданий позивачем у володіння управителя ТОВ "Спектрум - Сервіс" (а.с. 40 - 41).

Як зазначає позивач у період з 2019 по 2022 роки, ТОВ "Реноме - Комфорт" відчужило всі квартири вказаного багатоквартирного будинку.

20.04.2021 ТОВ "Реноме - Комфорт" звернулось до міського голови Рівного Третяка О.В. з пропозицією підписати угоду про розірвання договору оренди землі від 30.11.2015, до якого долучено Угоду про розірвання договору оренди землі (а.с. 42 - 44).

Проте, листом від 06.05.2021 № 05-1085 міський голова Рівного проінформував ТОВ "Реноме - Комфорт" про те, що Управлінням земельних відносин підготовлено проект рішення міської ради про припинення права оренди земельної ділянки площею 7 150 кв.м. на вул. Гайдамацькій, 2-А та розірвання договору оренди землі. Зазначено, що після погодження даного проекту рішення згідно з регламентом міської ради він буде переданий секретарю міської ради для розгляду в постійних комісіях та сесією міської ради.

16.06.2021 на засіданні постійної комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування Рівненської міської ради було розглянуто проєкт рішення Рівненської міської ради "Про припинення ТОВ "Реноме - Комфорт" права оренди земельної ділянки на вул. Гайдамацькій, 2-А та розірвання договору оренди землі (7 150 м2)", за результатами якого вирішено відкласти для додаткового вивчення проєкт рішення Рівненської міської ради "Про припинення ТОВ "Реноме - Комфорт" права оренди земельної ділянки на вул. Гайдамацькій, 2-А та розірвання договору оренди землі (7 150 кв.м.)" (витяг з протоколу - а.с. 46 - 49).

В подальшому, як зазначає позивач, він вчиняв дії для розірвання Договору оренди землі. У зв`язку із неможливістю розірвати спірний договір у позасудовому порядку ТОВ "Реноме - Комфорт" звернулося до Господарського суду Рівненської області даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки, відповідно до глави 15 Земельного кодексу України, є складовою права користування землею.

За приписами ст. 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини 1 ст. 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статей 12, 122 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції, зокрема, міських рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Частиною 2 статті 19 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що після завершення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об`єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі.

Згідно зі статтею 42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. У разі знищення (руйнування) багатоквартирного будинку майнові права на земельну ділянку, на якій розташовано такий будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, зберігаються за співвласниками багатоквартирного будинку.

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України).

Як зазначалось вище, між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди землі від 13.11.2015, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0207, яка розташована за адресою: м. Рівне, вул. Гайдамацька (м. Струтинської), 2-Г для будівництва багатоквартирного житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення.

Судом встановлено, що спірний договір укладено на 50 років, тобто до 14.11.2065 року.

Пунктом 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011, визначено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

В матеріалах справи наявний Сертифікат серії РВ № 30, що виданий 09.10.2019 Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Рівненської міської ради, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації, а саме: багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: м. Рівне, вул. Гайдамацька (Марфи Струтинської), 2-А (а.с. 20 - 21).

Відтак, позивачем на підставі Акту про передачу багатоквартирного будинку від 06.11.2019, було передано у володіння управлінської компанії ТОВ "Спектрум - Сервіс" вказаний житловий будинок, прибудинкову територію (земельну ділянку), проектну та технічну документацію, технічний паспорт на будинок та ліфти (а.с. 40 - 41).

З обставин вказаної справи вбачається, що позивач не тільки повністю завершив будівництво житлового комплексу на спірній земельній ділянці, а й передав усі функції з управління та обслуговування збудованим комплексом експлуатуючим організаціям.

Відтак, наявні в матеріалах справи документи свідчать про припинення орендарем використання орендованої земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу.

В свою чергу добросовісність позивача як орендаря в правовідносинах, що виникли у зв`язку з перебуванням у строковому платному користуванні спірної земельної ділянки, зокрема, в частині сплати орендної плати та використання земельної ділянки за цільовим призначенням, не оспорена відповідачем.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктом 36 Договору оренди землі передбачена можливість припинення дії договору шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема, на підставах, визначених законом.

Пунктом "а" частини 1 статті 141 ЗК України, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

За приписами ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За частиною 1 статті 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Водночас частиною 2 вищезазначеної статті встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Згідно з частиною 3 статті 188 ГК України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. 4 ст. 188 ГК України).

За таких обставин, враховуючи що позивачем припинено користування орендованої земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, ТОВ "Реноме - Комфорт" відмовилося від права користування зазначеною земельною ділянкою та те, що користування спірною земельною ділянкою фактично здійснює управитель ТОВ "Спектрум - Сервіс", а також враховуючи той факт, що законодавством та умовами договору передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, позовні вимоги судом визнаються обґрунтованими.

Щодо посилання відповідача, що виключно міською радою повинно вирішуватись питання щодо припинення права на оренду земельної ділянки, про що підготовлено проект рішення Рівненської міської ради та дане питання буде винесене на розгляд сесії Рівненської міської ради, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" - місцеве самоврядування здійснюється, зокрема, на принципі законності.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Частинами 1, 2 статті 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Рішенням Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 передбачено, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.

За змістом статей 12, 122 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції, зокрема, міських рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Однак, як зазначалось вище, положенням ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За таких обставин, враховуючи вищезазначені норми, припинення земельних орендних правовідносин може відбуватись як у добровільному порядку за згодою сторін, за їх волевиявленням, так і у встановлених законодавством випадках на вимогу однієї сторони за рішенням суду незалежно від волевиявлення іншої сторони, в тому числі й органу місцевого самоврядування, як органу розпорядження землею.

Відтак, заперечення відповідача, що ґрунтуються на необхідності прийняття виключно міською радою рішення про розірвання договору та припинення права оренди земельної ділянки, є необґрунтованими та не приймаються судом.

Згідно ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Реноме - Комфорт" задоволити.

2. Достроково розірвати Договір оренди, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Реноме - Комфорт" та Рівненською міською радою 30 листопада 2015 року, об`єктом оренди за яким є земельна ділянка на вулиці Гайдамацькій (попередня назва - вул. Марфи Струтинської), 2-А в м. Рівному площею 7 150 кв.м. з кадастровим номером :01:029:0207.

3. Стягнути з Рівненської міської ради (33028, вул. Соборна, 12-А, м. Рівне, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Реноме - Комфорт" (33022, вул. Костромська, 25, м. Рівне, ) 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп. - судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 02.02.2023

Суддя А.М. Горплюк