ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 Справа № 914/2048/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., за участю секретаря судового засідання Пришляк М.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ГІРКА», місто Трускавець,

до відповідача: Дрогобицької міської ради Львівської області, м. Дрогобич

про зобов`язання укласти договір.

представники сторін:

від позивача: Дякон Б.Р.;

від відповідача: Матіїшин А.Я.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ГІРКА» до Дрогобицької міської ради Львівської області про зобов`язання укласти договір.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

В підготовче засідання 12.12.2022 з?явився представник позивача, відповідач явку уповноважного представника в судове засідання не забезпечив. Ухвалою від 12.12.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті на 05.01.2023. Розгляд справи в судовому засіданні 05.01.2023 відкладено на 30.01.2023.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи та прийняття рішення, в судовому засіданні 30.01.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що умисні дії Відповідача зі зволікання з укладенням договору оренди земельної ділянки, є протиправними, позбавляють законного права ТОВ «Агро-гірка» на користування земельною ділянкою, а також можливо завдають збитків територіальній громаді міста Дрогобича у вигляді не отриманої орендної плати.

Позиція відповідача

Відповідач проти позову заперечив повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

23 вересня 2021 року Дрогобицькою міською радою прийнято рішення №634 «Про надання в оренду земельної ділянки на вул. Трускавецькій», згідно з яким ТОВ «Агро-гірка» надано в оренду земельну ділянку, площею 25,7703 га на вул. Трускавецькій в м. Дрогобичі, кадастровий номер :01:083:0035 для ведення підсобного сільського господарства строком на три роки.

Згідно з п.3. цього рішення ТОВ «Агро-гірка» зобов`язано протягом трьох місяців з моменту його прийняття укласти з Дрогобицькою міською радою договір оренди вказаної земельної ділянки.

Рішення №634 від 23.09.2021 «Про надання в оренду земельної ділянки на вул. Трускавецькій» було прийнято Відповідачем в процесі розгляду Господарським судом Львівської області справи №914/1991/21 за позовом ТОВ «Агро-гірка» до Дрогобицької міської ради про зобов`язанні останньої прийняти рішення про надання в оренду ТОВ «Агро-гірка» вказаної вище земельної ділянки, провадження у якій 10.11.2021 було закрито саме у зв`язу з прийняттям Відповідачем вказаного рішення.

На виконання рішення Дрогобицької міської ради №634 від 23.09.2021 «Про надання в оренду земельної ділянки на вул. Трускавецькій» ТОВ «Агро-гірка» листом №1/114 від 03.11.2021 звернулось до Відповідача з проханням направити на адресу товариства необхідну кількість примірників підписаного зі сторони Дрогобицької міської ради проекту договору оренди земельної ділянки.

Листом №02/11 від 08.11.2021 ТОВ «Агро-Гірка» звернулося до Дрогобицької міської ради з проханням залишити без розгляду лист товариства №1/114 від 03.11.2021 (вхід. № 3988/3-24 від 12.11.2021).

У відповідь на своє звернення ТОВ «Агро-гірка» отримало лист Відповідача №3-24/10595 від 09.11.2021, в якому повідомлялось, що відповідно до положень затверджених рішенням Відповідача нормативних актів, обов`язок звертатись у відповідні структури для підготовки необхідних для укладення договору оренди документів, покладено на землекористувачів. Також повідомлялось, що невід`ємними частинами договору є витяг з рішення Дрогобицької міської ради, план або схема земельної ділянки, акт встановлення та погодження меж землекористування, витяг з нормативної грошової оцінки та розрахунок орендної плати.

27 січня 2022 ТОВ «Агро-гірка» листом №1/01 звернулось до Відповідача з проханням внести зміни в рішення Дрогобицької міської ради №634 від 23.09.2021 в частині зміни строку оренди земельної ділянки з 3-х на 7 років, оскільки відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду землі», строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення не може бути меншим ніж 7 років.

10 квітня 2022 року у відповідь на свій лист ТОВ «Агро-гірка» отримало відповідь Відповідача (лист №3-24/2915 від 06.04.2022), якою товариству було відмовлено у внесення змін до рішення №634 від 23.09.2021 в частині зміни строку оренди земельної ділянки та повідомлено, що товариству необхідно «…На виконання рішення Дрогобицької міської ради №634 від 23 вересня 2021 року «Про надання в оренду земельної ділянки на вул. Трускавецькій» просимо ТОВ «Агро-гірка» укласти договір оренди землі на користування земельною ділянкою площею 25,7703 га на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:083:0035 та зареєструвати право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. При цьому в листі було зазначено, що «…Дрогобицька міська рада залишає за собою право відстоювати права громади в судовому порядку, якщо протягом 15 днів від дня отримання цього листа Вами не буде підписано договір оренди землі…».

На виконання вказаних у листі Відповідача №3-24/2915 від 06.04.2022 вимог, ТОВ «Агро-гірка» супровідним листом №3/04 від 22.04.2022, направило Відповідачу підписані зі свого боку два примірники проекту договору оренди земельної ділянки. Проект договору оренди земельної ділянки було складено згідно з Типовим договором оренди землі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004 в чинній на той час редакції. Розмір орендної плати в договорі оренди було вказано виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 2022 рік (копію витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки також було направлено Відповідачу).

Однак Дрогобицькою міською радою не було повернено товариству підписаного примірника вказаного договору оренди. Натомість листом №3-24/2915 від 16.05.2022 Відповідачем було повідомлено товариство про те, що Дрогобицькою міською радою не може бути підписано отриманий проект договору, оскільки рішення Дрогобицької міської ради №634 від 23.09.2021, яким було надано в оренду ТОВ «Агро-гірка» земельну ділянку втратило чинність внаслідок не укладення товариством договору оренди цієї земельної ділянки протягом трьох місяців з моменту його прийняття.

У своєму листі №3-24/2915 від 06.04.2022 Відповідач вказував на необхідність підписання протягом 15 днів з моменту його отримання договору оренди земельної ділянки саме на виконання рішення Дрогобицької міської ради №634 від 23 вересня 2021 року.

4 липня 2022 року ТОВ «Агро-гірка» листом №1/07 від 01.07.2022 повторно звернулось до Відповідача з проханням укласти (підписати) направлений йому листом ТОВ «Агро-гірка» №3/04 від 22.04.2022 підписаний зі сторони ТОВ «Агро-гірка» проект договору оренди земельної ділянки та один його примірник повернути товариству.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 8 ст. 93 ЗК України передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

За статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 13 вказаного Закону передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 14 даного Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, укладення договору оренди землі із земель державної або комунальної власності за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями є обов`язковим.

ТОВ «Агро-гірка» супровідним листом №3/04 від 22.04.2022, направило Відповідачу підписані зі свого боку два примірники проекту договору оренди земельної ділянки. Проект договору оренди земельної ділянки складено згідно з Типовим договором оренди землі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004 в чинній на той час редакції. Розмір орендної плати в договорі оренди вказано виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 2022 рік (копія витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки міститься в матеріалах справи).

Дрогобицькою міською радою не повернено товариству підписаного примірника вказаного договору оренди. Натомість листом №3-24/2915 від 16.05.2022 Відповідачем повідомлено товариство про те, що Дрогобицькою міською радою не може бути підписано отриманий проект договору, оскільки рішення Дрогобицької міської ради №634 від 23.09.2021, яким було надано в оренду ТОВ «Агро-гірка» земельну ділянку втратило чинність внаслідок не укладення товариством договору оренди цієї земельної ділянки протягом трьох місяців з моменту його прийняття.

У своєму листі №3-24/2915 від 06.04.2022 Відповідач вказував на необхідність підписання протягом 15 днів з моменту його отримання договору оренди земельної ділянки саме на виконання рішення Дрогобицької міської ради №634 від 23 вересня 2021 року і жодним чином не вказував на втрату чинності цим рішенням. Однак після отримання у вказаний Відповідачем строк підписаного зі сторони ТОВ «Агро-гірка» проекту договору оренди земельної ділянки Відповідач відмовився укладати (підписувати) договір.

4 липня 2022 року ТОВ «Агро-гірка» листом №1/07 від 01.07.2022 повторно звернулось до Відповідача з проханням укласти (підписати) направлений йому листом ТОВ «Агро-гірка» №3/04 від 22.04.2022 підписаний зі сторони ТОВ «Агро-гірка» проект договору оренди земельної ділянки та один його примірник повернути товариству. Відповіді на вказаний лист матеріали справи не містять.

Таким чином, дії Відповідача зі зволікання з укладенням договору оренди земельної ділянки позбавляють законного права ТОВ «Агро-гірка» на користування земельною ділянкою.

Частиною 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі-підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до судуза захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, обмежують права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Враховуючи зміст вказаних норм законодавства України, вимога про врегулювання розбіжностей, які виникли при укладенні (поновленні) договору оренди землі, шляхом визнання договору оренди земельної ділянки укладеним в редакції позивача є належним способом захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання, передбаченим нормами Господарського кодексу України або Цивільного кодексу України.

Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав підлягають захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 10.02.2012 у справі № 6-110цс12.

Вказане відповідає пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод та ст.124 Конституції України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованного органом управління субєктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих субєктів, коли ці субєкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту

Згідно з ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Загальний порядок укладення договорів встановлений ст. 181 Господарського кодексу України та ст. 638 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання.

Статтею 187 ГК України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо перед договірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Також слід зазначити, що у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2020 у справі №916/1423/18 викладено правовий висновок стосовно того, що визначення позивачем предмета спору "про зобов`язання відповідача укласти договір у певній редакції"є письмовим волевиявленням позивача щодо вступу у зобов`язальні правовідносини шляхом укладення такого договору за рішенням суду про укладення договору відповідно до статті 187 ГК України. Тобто, вимогу позивача про зобов`язання укласти договір у певній редакції у випадках, які допускають вирішення таких спорів судом, слід тлумачити як вимогу про визнання укладеним такого договору в судовому порядку у запропонованій позивачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, та відповідає способам захисту, визначеним статтею 20 ГК України. За наслідками розгляду такої вимоги у резолютивній частині свого рішення суд, керуючись частиною дев`ятою статті 238 ГПК України, має зробити висновки про визнання укладеним договору у запропонованій позивачем редакції, виклавши текст редакції договору, яка за висновками суду відповідає вимогам законодавства та визнається судом укладеною, чи висновки про відмову у визнанні укладеним договору у запропонованій позивачем редакції.

Враховуючи, що укладення договору оренди земельної діляки є обов`язковим для сторін, а Відповідач не надав жодних заперечень стосовно направленого йому Позивачем проекту договору оренди, цей договір необхідно вважати укладеним в редакції, запропонованій позивачем та направленій Відповідачу листом ТОВ «Агро-гірка» №3/04 від 22.04.2022.

У відзиві відповідач намагається спростувати доводи позовної заяви посилаючись на Положення про оренду земельних ділянок на території, на яку поширюється повноваження Дрогобицької міської ради та порядок встановлення розмірів орендної плати за землю, затвердженого рішенням Дрогобицької міської ради №402 від 27.05.2021. Так, відповідач стверджує, що Положенням не передбачено можливості направлення одна одній сторонами проектів договорів оренди поштою та можливості складання проектів договорів орендарем. Положенням також передбачено обов`язкову наявність ряду документів, які, відповідно до положення, є невід`ємною частиною договору оренди землі.

Однак такі вимоги не можуть змінювати встановлений законом порядок укладення договорів.

Проект договору оренди земельної ділянки було складено згідно з Типовим договором оренди землі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004 в чинній на той час редакції та направлено відповідачу поштою в порядку, встановленому Цивільним та Господарським кодексами України. Закон України «Про оренду землі» та Типовий договір оренди землі, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004, ні будь-який інший нормативно-правовий акт, в редакції, чинній на час надання Відповідачем відповіді, не передбачали обов`язкову наявність будь-яких документів, як невід`ємних частин договору оренди землі.

Що стосується розміру орендної плати слід зазначити, що відповідно до п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, зокрема для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Згідно з витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку на вул. Трускавецькій в м. Дрогобичі, кадастровий номер :01:083:0035, №НВ-014 від 06.10.2014, вона належить до земель сільськогосподарського призначення і складається з сільськогосподарських угідь (001.01- рілля, 002.02 - пасовища, 013.00 - землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами (класифікація згідно додатком 4 до Порядку ведення державного земельного кадастру)). Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної від 17.01.2022, нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки станом на 17.01.2022 становила 5 815 150,36 грн. Відповідно розмір річної орендної плати за цю земельну ділянку не може перевищувати 1 відсоток від її нормативної грошової оцінки, а це 58 151,50 грн. Саме цей розмір і було вказано в направленому відповідачу проекті договору оренди. Слід також зауважити, що відповідач протягом встановленого законодавством строку не надав жодних заперечень щодо будь-яких умов отриманого ним проекту договору оренди, в тому числі і щодо розміру орендної плати.

Що стосується посилання відповідача на закінчення визначеного рішенням №634 від 23.09.2021 тримісячного строку для укладення договору оренди суд зауважує, що відповідач не направив на ТОВ «Агро-гірка» проекту договору оренди, незважаючи на клопотання про це товариства листом №1/114 від 03.11.2021, обмежившись натомість відпискою про необхідність додаткових документів, які є невід`ємною частиною договору оренди землі.

До відкриття провадження у справі відповідач жодного разу не вказував на закінчення визначеного рішенням №634 від 23.09.2021 тримісячного строку для укладення договору оренди, хоч неодноразово після закінчення цього строку надавав відповіді на звернення ТОВ «Агро-гірка», що вказує на те, що цей строк самим відповідачем до уваги не брався, а всі перелічені вище дії вказую та свідоме зволікання з укладенням договору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balanceofprobabilities) або "перевага доказів" (preponderanceoftheevidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clearandconvincingevidence); "поза розумним сумнівом" (beyondreasonabledoubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України N 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "BruallaGomezdeLaTorre v. Spain" від 19.12.97 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyondreasonabledoubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Проаналізувавши встановлені обставини, надавши оцінку доводам учасників справи, господарський суд керуючись стандартом вірогідності доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. В силу норм ст. 129 ГПК України, для вирішення питання відшкодування витрат на правову допомогу позивача необхідно призначити судове засідання.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ГІРКА» та Дрогобицькою міською радою Львівської області договір оренди земельної ділянки площею 25,7703 га на вул. Трускавецькій в м. Дрогобичі, кадастровий номер -:01:083:0035 в наступній редакції:

«Договір оренди землі

м. Дрогобич

Орендодавець - Дрогобицька міська рада Львівської області в особі міського голови Кучми Тараса Ярославовича, який діє на підставі статуту територіальної громади та рішення Дрогобицької міської ради

__________________________________________________________________________________________________________________________________________, з одного боку, та Орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-гірка» в особі директора Саліженко Ярослави Володимирівни, яка діє на підставі статуту, з другого, уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет договору

1. Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення підсобного сільського господарства з кадастровим номером :01:083:0035, яка розташована на АДРЕСА_1 .

Об`єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 25,7703 гектарів, у тому числі: рілля 22,8599 гектарів, пасовища 1,8902 гектарів, під господарськими будівлями 1,0202 гектарів.

3. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: будівлі адмінкорпусу площею 147,9 кв.м. (літ. « 2В»), гаражу площею 255,5 кв.м. (літ. « 1Б»), котельні площею 190,8 кв.м. (літ. «К»), складу площею 38,8 кв.м. (літ. «Л»), складу площею 185,9 кв.м. (літ. «М»), складу площею 911,5 кв.м. (літ. «А»), теплиці площею 460,2кв.м. (літ. « 1Д») та теплиці площею 1329,7 кв.м. (літ. « 1Г»), розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а також інші об`єкти інфраструктури: нафтопровід, кабель зв`язку, під`їздні шляхи до господарських будівель з асфальтовим покриттям.

4. Земельна ділянка передається в оренду самостійно.

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить: 5 815 150,36 гривень.

6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, має такі недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню: в межах земельної ділянки знаходиться охоронна зона нафтопроводу та кабельної лінії зв`язку, правовий режим використання яких обмежує повноцінне використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

7. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини

___________________________________________________________________________

Строк дії договору

8. Договір укладено на 3 роки. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата

9. Оренднаплати вноситьсяорендарем у грошовій формі в розмірі 1% нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить 58 151 гривень 50 коп. за рік.

10. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

11. Орендна плата вноситься у передбачені Податковим кодексом України строки.

12. Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендовано земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності;

- в інших випадках, передбачених законом.

13. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: Орендар несе відповідальність (сплачує штраф та нараховується пеня) у порядку, строки та розмірі, передбаченими Податковим кодексом України.

Умови використання земельної ділянки

14. Земельна ділянка передається в оренду для ведення підсобного сільського господарства.

15. Цільове призначення земельної ділянки: категорія земель землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення 01.04. для ведення підсобного сільського господарства.

Умови повернення земельної ділянки

16. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

17. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

18. У разі погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки або приведення її у непридатний для використання за цільовим призначенням стан збитки, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 № 284 (ЗП України, 1993 р., № 10, ст. 193).

19. Здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

20. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, підлягають відшкодуванню. Умови, обсяги і строки відшкодування орендарю витрат за проведені ним поліпшення стану земельної ділянки визначаються окремою угодою сторін.

21. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.

22. Збитками вважаються:

- фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

- доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

23. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

24. На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб:

- на земельну ділянку встановлено обмеження у вигляді дотримання правового режиму використання охоронних зон трубопровідного транспорту розміром 15,2856 га та мереж зв`язку розміром 0,7924 га внаслідок проходження по земельній ділянці нафтопроводу та кабельної лінії зв`язку.

- земельна ділянка не обтяжується сервітутом в користь третіх осіб, та має наступні обмеження містобудівного характеру:

а. використання ділянки відповідно до цільового призначення, належно утримувати закріплену територію;

б. давати дозвіл на проведення ремонтних робіт загальноміських інженерних мереж,

які проходять по території;

в. взаємне розміщення будинків і споруд, благоустрій і озеленення забудованих територій, реконструкцію, прокладку інженерних мереж, огородження даної території повинно здійснюватись згідно вимог ДБН Б.2.2-12:2019 та за погодженням з ВБтА після узгодженого проекту і дозволу на проведення будівельних робіт.

25. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов`язки сторін

26. Права орендодавця:

Орендодавець має право вимагати від орендаря:

- використання земельної ділянки у відповідності до цільового призначення, визначеного у Договорі;

- дотримання екологічної безпеки землекористування, шляхом додержання вимог земельного і природоохоронного законодавства України, державних та місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі;

- своєчасне внесення орендної плати.

27. Обов`язки орендодавця:

- при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до Закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

- не вчиняти дій, які перешкоджали б орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

- попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

28. Права орендаря:

Орендар земельної ділянки має право:

- на здійснення господарської діяльності на орендованій земельній ділянці з дотриманням умов договору оренди землі та використання її за цільовим призначенням, зазначеним у Договорі;

- за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку будівлі і споруди, закладати багаторічні насадження, проводити благоустрій території без зміни цільового призначення земельної ділянки;

- переважного придбання у власність орендованої земельної ділянки у відповідності до закону та переважного права на поновлення договору оренди;

- за письмовою згодою орендодавця передавати у володіння i користування орендовану земельну ділянку або її частину іншій особі (суборенда) у випадках та на умовах, передбачених законом.

- у разі не виконання умов даного Договору, орендар втрачає переважне право на поновлення Договору.

29. Обов`язки орендаря:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права;

- використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до цільового призначення, визначеного в Договорі, дотримуватись при цьому вимог чинного законодавства, державних та місцевих стандартів, норм, правил, щодо використання землі;

- виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

- дотримуватись режиму використання земельної ділянки таким чином, щоб це не завдавало шкоди іншим землекористувачам, стану навколишнього середовища і не призводило до зниження якості землі;

- відповідні служби для обслуговування чи ремонту інженерних мереж загального призначення, при наявності таких на земельній ділянці;

- допускати державні органи управління та органи місцевого самоврядування, включаючи санітарні, протипожежні, землевпорядні органи, а також органи охорони природи та архітектури до орендованої земельної ділянки для виконання їх обов`язків в межах їх повноважень;

- у відповідності з пунктом 11 цього Договору своєчасно вносити орендну плату;

- орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим Договором, але не пізніше ніж за 30 днів до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

- орендар зобов`язується провести реєстрацію права оренди землі в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- у п`ятиденний строк після реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.

Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини

30. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе орендар.

Страхування об`єкта оренди

31. Згідно з цим договором об`єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії Цього договору.

Зміна умов договору і припинення його дії

32. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

33. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

34. Дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

35. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

36. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

37. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

38. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

39. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

40. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Прикінцеві положення

41. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря.

Реквізити сторін

ОРЕНДОДАВЕЦЬ

Дрогобицька міська рада Львівської області

82100, м. Дрогобич, пл. Ринок, 1

Код ЄДРПОУ 04055972

Міський голова

_____________________ Т.Я. Кучма

ОРЕНДАР

Товариство з обмеженою відповідальністю

"АГРО-ГІРКА"

82200, Львівська область, м. Трускавець,

вул. Скоропадського, 10, кв.1

Код

рахунок НОМЕР_1

у АТ КБ "Приватбанк"

Директор

__________________ Я.В. Саліженко

3. Стягнути з Дрогобицької міської ради (82100, Львівська область, місто Дрогобич, пл. Ринок, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ГІРКА» (82200, м. Трускавець, вул. Скоропадського, 10, кв.1, ) 2 481,00 грн судового збору.

4. Призначити на 09.02.2023 о 11:00 судове засідання для вирішення питання відшкодування витрат на правову допомогу. В строк до 03.02.2023 надати докази, які підтверджують розмір понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені в ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.02.2023.

Суддя Горецька З.В.