УХВАЛА

м. Київ

12.01.2023Справа № 910/9896/22

За заявою Державного підприємства "Готель "Козацький" Міністерства оборони України

про відстрочення виконання рішення суду

у справі № 910/9896/22

за позовом Національного університету оборони України імені Івана Черняховського

до Державного підприємства "Готель "Козацький" Міністерства оборони України

про стягнення 238 112,69 грн

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Бенчук О.О.

За участю представників сторін:

від позивача Всильченко Ю.В.

від відповідача (заявника) Еседуллаєва Л.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Національного університету оборони України імені Івана Черняховського з вимогами до Державного підприємства "Готель "Козацький" Міністерства оборони України про стягнення 204 370,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов`язку з відшкодування вартості спожитих ним комунальних послуг на користь позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 позовні вимоги задоволено повністю.

19.12.2022 через відділ автоматизованого діловодства суду від Державного підприємства "Готель "Козацький" Міністерства оборони України надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду від 01.12.2022, в якій заявник (боржник/відповідач) просить розстрочити виконання рішення суду у даній справі рівними частина по 24 168,44 грн з 31.01.2023 по 01.10.2023.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 за № 05-23/931/22 у зв`язку з відпусткою судді Спичака О.М. призначено повторний автоматизований розподілу матеріалів судової справи.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями заяву про розстрочення виконання рішення передано на розгляд судді Удалової О.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2022 заяву Державного підприємства "Готель "Козацький" Міністерства оборони України про розстрочення виконання рішення суду у даній справі призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.01.2023.

29.12.2022 від позивача надійшли заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду у даній справі.

10.01.2023 від відповідача надійшла заява, в якій останній повідомляє про часткове виконання рішення суду на суму 24 168,44 грн.

У судовому засіданні 12.01.2023 представник позивача проти задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення заперечував; представник відповідача подану ним заяву підтримав та просив суд задовольнити.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

У поданій відповідачем заяві останній просив суд розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі № 910/9896/22 рівними частинами по 24 168,44 грн з 31.01.2023 по 01.10.2023, тобто на 10 місяців.

В обґрунтування поданої заяви Товариство зазначило, що з 13.05.2022 на його підприємстві встановлено неповний робочий день, наявна заборгованість перед працівниками в розмірі 1 237 136,02 грн та по сплаті ЄСВ у розмірі 305 947,31 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, у зв`язку з чим суд повинен оцінювати докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, господарський суд, зокрема, має право розстрочити виконання рішення (ухвали, постанови).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд також зазначає, що особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На підтвердження обставин, викладених у заяві, відповідачем надано суду довідку № 291 від 07.12.2022 про існування заборгованості з заробітної плати за період вересень-листопад 2022 року, а також наказ № 26-к/тр від 13.05.2022 Про встановлення неповного робочого часу з 16.05.2022.

Водночас, суд зазначає, що згідно з наказом № 26-к/тр від 13.05.2022 "Про встановлення неповного робочого часу" вбачається, що з 16.05.2022 встановлено неповний робочий час працівникам за переліком згідно з додатком до вказаного наказу та оплату праці пропорційно відпрацьованому часу.

Поряд з цим, відповідачем не надано додатку до вказаного наказу.

Таким чином, відповідачем не доведено, що скорочення робочого часу для деяких з працівників спричинило обставини, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у даній справі, оскільки відповідачем не доведено, для якої кількості працівників встановлено неповний робочий час. Крім того, виплата таким працівникам оплати згідно з вказаним наказом має відбуватись пропорційно відпрацьованому ними часу.

Стосовно наданої відповідачем довідки про наявність заборгованості з заробітної плати, суд зазначає наступне.

Довідка про наявність заборгованості перед працівниками є одностороннім документом відповідача за підписом головного бухгалтера, крім того, наявність заборгованості відповідача перед власними працівниками не є обставиною, яка свідчить про наявність обставин, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у даній справі, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Крім того, відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі статтею 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (аналогічна правова позиція викладена у пункті 6.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17).

Крім того, суд зазначає, рішенням суду від 01.12.2022 у даній справі присуджено до стягнення з відповідача заборгованість за спожиті ним комунальні послуги (теплова енергія та електрична енергія), що були спожиті відповідачем у період листопад 2021 року - березень 2022 року, тобто до існування обставин, на які посилається відповідач у своїй заяві про розстрочення виконання рішення суду, відповідно, такі платежі не були оплачені відповідачем вчасно.

Таким чином, суд, вирішуючи питання щодо розстрочки виконання рішення суду від 01.12.2022 у справі № 910/9896/22, бере до уваги принцип рівності матеріальних інтересів обох сторін у справі та зазначає, що непогашення боржником заборгованості з моменту її виникнення та наявність інфляційних процесів у економіці держави порушує матеріальні інтереси позивача (стягувача), а також може призвести до негативних наслідків для нього.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність боржником тяжкого фінансового стану та відсутності у нього можливості виконати рішення суду від 01.12.2022 у справі № 910/9896/22.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Готель "Козацький" Міністерства оборони України про розстрочення виконання рішення суду від 01.12.2022 у справі № 910/9896/22.

Ухвала набирає законної сили з 12.01.2023. Ухвалу може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.02.2023.

Суддя О.Г. Удалова