ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року Справа № 902/313/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Мельник О.В.

судді Маціщук А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

за участю представників:

позивача: Міщенко М.І. адвокат

відповідача: не з"явився

третьої особи: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецька цукроварня" на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.11.22р. у справі №902/313/22 (суддею Нешик О.С., м.Вінниця, повний текст складено 06.12.2022 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецька цукроварня", м. Іллінці Вінницької області

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз", м. Вінниця,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецький цукровий завод", м. Іллінці Вінницької області

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Іллінецька цукроварня" звернулося до Господарського суду Вінницької області за позовною заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про визнання недійсним укладеного з Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" договору розподілу природного газу №0942187PJADP081 від 01.08.2022.

В обґрунтування недійсності договору розподілу природного газу №0942187PJADP081 від 01.08.2022 позивач посилається на те, що оспорювана угода підписана під час дії іншого правочину - договору розподілу природного газу №09420WCOHADP016 від 01.01.2016, що укладений відносно тієї ж самої точки комерційного обліку природного газу, розташованої за адресою: вул.Європейська, буд.3, м.Іллінці Вінницької області, що суперечить чинному законодавству.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 22.11.22р. у справі №902/313/22 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецька цукроварня" у справі №902/313/22 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Іллінецька цукроварня" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Вінницької області від 22.11.2022р. у справі № 902/313/22 скасувати повністю. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, укладений між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іллінецька цукроварня» договір розподілу природного газу №09421Р7РЗАПР081 від 01.08.2021р. визнати недійсним.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що на дату укладання між позивачем та відповідачем оспорюваного договору розподілу природного газу №0942187 PJADP081 від 01.08/2021р., між відповідачем та ТОВ «Іллінецький цукровий завод» існував діючий договір розподілу природного газу № 09420WCOHADP016 від 01.01.2016р., що відповідно, унеможливлювало укладання оспорюваного позивачем договору розподілу природного газу.

Однак зробивши висновок про дострокове розірвання договору №09420/УСОНАПР016 від 01.01.2016р., суд першої інстанції на думку позивача не зазначив в оскаржуваному судовому рішенні, з якої саме дати суд вважає договір №09420WСОНАDР016 від 01.01.2016р. розірваним, враховуючи той факт, що заява ТОВ «Іллінецький цукровий завод» про дострокове припинення договору, як встановлено судом, була отримана та акцептована відповідачем 11.08.2022р. та не враховує, що 09.08.2022р. права по вищенаведеному договору №09420WСОНАDР016 від 01.01.2016р. були передані відповідачем позивачу на підставі договору відступлення права вимоги №56А210-153 82-21 від 09.08.2022р., що відповідно, унеможливлює можливість розірвання даного договору відповідачем.

Позивач вважає, що вищенаведені фактичні обставини, які встановлені судом першої інстанції та висновок суду про дострокове розірвання вищенаведеного договору жодним чином не спростовують той факт, що правовідносини між позивачем та відповідачем за договором розподілу природного газу №0942187РТАВР081, як зазначає суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, виникли 01.08.2022р. на підставі поданої позивачем заяви приєднання, тобто у будь-якому разі під час дії договору №09420WСОНАDР016 від 01.01.2016р. який є чинним до цього часу.

Таким чином на думку позивача даний факт є ключовим в обґрунтуванні заявленої позивачем позовної вимоги про визнання договору розподілу природного газу №0942187РІАВР081 від 01.08.2021р. недійсним.

Так, п. 10 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначає, що «...Договір розподілу природного газу з новим споживачем укладається після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об`єкт або приміщення...».

Отже, позивач переконаний, що оспорюваний договір розподілу природного газу №0942187РІАВР081 від 01.08.2021р. був укладений між позивачем та відповідачем в порушення порядку п.10 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, що є підставою для визнання даного договору недійсним.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецька цукроварня" на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.11.22 р. у справі №902/313/22 та розгляд апеляційної скарги призначено на 08 лютого 2023 року.

16 січня 2023 року від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" надійшов відзив в якому просить суд апеляційну скаргу ТОВ «Іллінецька цукроварня» на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.11.2022 р. по справі №902/313/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

11 січня 2023 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллінецька цукроварня» - адвоката Рибченко О.Г. надійшло клопотання в якому останній просить суд апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.11.2022р. у справі № 902/313/22 розглянути без участі представника апелянта.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.02.2023 заперечив доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення. Просив суд апеляційну скаргу ТОВ «Іллінецька цукроварня» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 22.11.2022 р. по справі № 902/313/22 без змін.

В судове засідання 08.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Іллінецький цукровий завод" своїх представників не направило, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомило.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецький цукровий завод".

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника відповідача в судовому засіданні 08.02.2023, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецька цукроварня" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 22.11.22р. у справі №902/313/22 залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю Іллінецький цукровий завод, шляхом підписання заяви-приєднання №09420WCOHADP016, уклало з Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с.33).

За умовами заяви-приєднання, ТОВ Іллінецький цукровий завод приєдналось до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015.

Додатками до договору №09420WCOHADP016 визначено, що адресою об`єкта (точки комерційного обліку) є: м.Іллінці, вул.Європейська (Маркса К.), 3 (а.с.34-37).

23 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Гарантінвест (власником майна), Товариством з обмеженою відповідальністю Агровінтехпостач (орендарем майна) та Товариством з обмеженою відповідальністю Іллінецька цукроварня (суборендарем майна) укладено договір суборенди цілісного майнового комплексу №ЦМК01-04/21с (далі по тексту також - договір суборенди), за умовами якого орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю Агровінтехпостач) передав за плату суборендареві (позивачу) у строкове користування, а суборендар (позивач) прийняв у строкове платне користування цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Вінницька обл., Іллінецький район, м.Іллінці, вул.К.Маркса (нова - Європейська), буд.3 (абз.1 п.1.1. договору суборенди) (а.с. 142-146).

Пунктом 1.1. договору суборенди також визначено, що об`єкт суборенди складається з будівель та споруд, що знаходяться за адресою Вінницька обл., Іллінецький район, м.Іллінці, вул.К.Маркса (нова - Європейська), буд.3, а також з обладнання та передавальних пристроїв, що знаходяться за місцем розташування нерухомого майна.

Пунктом 1.2. договору суборенди визначено, що об`єкт суборенди належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю Гарантінвест.

Згідно з п.3.1. договору суборенди об`єкт суборенди вважається переданим орендарем суборендареві (позивачу) в момент укладення даного договору, шляхом його обопільного підписання представниками сторін. Підписання окремого акту приймання-передачі при цьому не вимагається.

Сторонами договору суборенди погоджено, що строк його дії становить 35 календарних місяців, перебіг якого починається з моменту його укладення (п.4.1. договору суборенди).

01 серпня 2021 року позивачем, шляхом підписання заяви-приєднання №0942187PJADP081, укладено з Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с.12-13).

За умовами заяви-приєднання, позивач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015.

Додатками до договору №0942187PJADP081 визначено, що адресою об`єкта (точки комерційного обліку) є: м.Іллінці, вул.Європейська (Маркса К.), 3, а також: м.Іллінці, вул.Б.Хмельницького.

11 серпня 2021 року на адресу Акціонерного товариства Вінницягаз надійшов лист Товариства з обмеженою відповідальністю Іллінецький цукровий завод №61-з від 30.07.2021, в якому товариство просило припинити дію договору №09420WCOHADP016 у зв`язку з переміщенням точки обліку природного газу до контрагента - Товариства з обмеженою відповідальністю Іллінецька цукроварня та припинити нарахування плати за розподіл з 01.08.2021 на об`єкт за адресою: м.Іллінці, вул.Європейська (Маркса К.), 3 (а.с.38).

09 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Іллінецька цукроварня та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" укладено договір відступлення права вимоги №56А210-15382-21 (далі по тексту- договір відступлення), за умовами якого первісний кредитор (відповідач) відступає, а новий кредитор (позивач) набуває право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецький цукровий завод" за договором №09420WCOHADP016 від 01.01.2016, а також право вимоги штрафних та фінансових санкцій, що є предметом судової справи №902/575/21, яка розглядається Господарським судом Вінницької області (п.1.1. договору відступлення) (а.с.9-11).

Сума заборгованості боржника, право вимоги якої передається за цим договором відступлення, станом на день його підписання становить 2905787,69 грн, в тому числі 2833492,51 грн (заборгованість за послуги розподілу по договору №09420WCOHADP016); 7161,36 грн (3% річних); 32148,50 грн (пеня); 10979,78 грн (інфляційні втрати); 22005,54 грн (витрати по сплаті судового збору) (п.1.3.-1.3.5 договору відступлення).

Відповідно до п.2.1. договору відступлення, за відступлене право вимоги за цим договором новий кредитор здійснює оплату первісному кредитору у сумі 2905787,69 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в національній валюті на поточний рахунок первісного кредитора протягом 10 банківських днів з моменту підписання цього договору.

Додатковою угодою №1 до договору відступлення сторони змінили у договорі відступлення суму заборгованості третьої особи за послуги розподілу по договору №09420WCOHADP016 з 2833492,51 грн на 2551601,13 грн (а.с.43).

У зв`язку із внесеними змінами, позивач листом №60-ц від 13.08.2021 просив відповідача зарахувати переплату в сумі 354186,56 грн. по договору відступлення в рахунок належних платежів за договором №0942187PJADP081 (а.с.45).

19 жовтня 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою №126-Н щодо розірвання договору розподілу природного газу №0942187PJADP081 від 01.08.2021 (а.с. 8).

У відповідь на вказану заяву Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" листом від 03.11.2021 повідомила відповідача про те, що за ним рахується заборгованість за надані протягом серпня-жовтня послуги з розподілу природного газу у розмірі 2 016 253,21 грн. Отже, обов`язковою умовою розірвання договору розподілу є вчинення дій щодо погашення наявної перед товариством заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 2 016 253,21 грн. та аналогічної суми передплати на листопад 2021 року (календарний місяць в якому планується розірвання договору), а наслідком розірвання є вчинення АТ "Вінницягаз" дій щодо механічного від`єднання об`єктів, зазначених у додатку 4 до Типового договору розподілу від системи газопостачання та проведення коригування даних технічної та вільної потужностей для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII Кодексу ГРМ. (а.с.8).

Проаналізовавши лист-відповідь Акціонерного товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" від 03.11.2021 позивач дійшов висновку, що оскільки між відповідачем та ТОВ "Іллінецький цукровий завод" ані станом на дату укладення з позивачем договору розподілу природного газу №0942187PJADP081 від 01.08.2021, ані пізніше акти про припинення газопостачання не складались та не підписувались, жодних документів щодо дострокового припинення/розірвання договору розподілу природного газу №09420WCOHADP016 від 01.01.2016 не укладались, з підстав наявності заборгованості ТОВ Іллінецький цукровий завод" перед відповідачем за послуги з розподілу природного газу, то станом на 01.08.2021 року договір розподілу природного газу №09420WCOHADP016 від 01.01.2016 не розривався.

Такими чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Іллінецька цукроварня" вважає, що договір розподілу природного газу №0942187PJADP081 від 01.08.2021 в порушення приписів п.п.1 п.2 розділу 3 глави VI Кодексу газорозподільних систем був укладений між позивачем та відповідачем при діючому договорі розподілу природного газу №09420WCOHADP016 від 01.01.2016, який був укладений між відповідачем та ТОВ Іллінецький цукровий завод", що і стало підставою для звернення до Господарського суду Вінницької області з позовом у даній справі.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2021 року позивачем, шляхом підписання заяви-приєднання №0942187PJADP081, укладено з Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с.12-13). За умовами заяви-приєднання, позивач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ГПК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, для визнання оспорюваного договору недійсним позивач має довести за допомогою належних засобів доказування, що договір суперечить вимогам чинного законодавства щодо його форми, змісту, правоздатності і волевиявленню сторін, на момент укладення договору свідомо існує об`єктивна неможливість настання правового результату, а також, що внаслідок його укладення порушені права або охоронювані законом інтереси позивача.

Отже, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків.

Порядок укладення договорів розподілу природного газу та їх припинення врегульовано Законом України Про ринок природного газу, Кодексом газорозподільної системи, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015, а також Цивільним та Господарським кодексами України (тут і далі за текстом вказані акти в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 40 Закону України Про ринок природного газу встановлено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Договір розподілу природного газу є публічним.

Відносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП 30.09.2015 №2494, зареєстровано Міністерством юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824 (далі по тексту - Кодекс ГРМ).

Кодекс ГРС визначає, зокрема умови забезпечення: надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року N 2498 , в порядку, визначеному цим розділом (п. 2 розділу VI Кодексу ГРМ).

Пунктом 1.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 встановлено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів), або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Іллінецький цукровий завод" з відповідачем укладено договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) шляхом підписання заяви-приєднання №09420WCOHADP016 від 01.01.2016 (а.с.33).

Пунктом 12.1 Типового договору розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 встановлено, що цей договір укладається на невизначений строк.

Згідно з п.12.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 цей договір може бути розірваний за згодою Сторін або за ініціативою Споживача у порядку, визначеному законодавством України.

У разі зміни власника об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ, та необхідності укладення Договору з новим власником Договір з попереднім власником може бути розірвано Оператором ГРМ в односторонньому порядку. При цьому одностороннє розірвання договору не звільняє попереднього власника від виконання зобов`язань у частині оплати наданих послуг.

Пунктом 12.5. Типового договору розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498, передбачено, що у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) Споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за двадцять один день до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за цим Договором до вказаного Споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення Споживачем Оператора ГРМ про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) Споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за цим Договором, виходячи з умов цього Договору.

Відповідно до приписів пункту 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.

Нові власники об`єктів, підключених в установленому законодавством порядку до ГРМ, разом із заявою про укладання договору розподілу природного газу (формування заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу) подають Оператору ГРМ такі документи:

1) копії документів, якими визначено право власності чи користування замовника на його об`єкт (приміщення);

2) копії документів замовника на право укладання договорів, а саме документів, які посвідчують фізичну особу або її представника (для фізичних осіб), документів, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та її представника (для юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців), та копію документа про взяття на облік або реєстрацію у територіальних органах Державної фіскальної служби;

3) копію належним чином оформленої довіреності на представника замовника, уповноваженого представляти інтереси замовника під час процедури укладання договору розподілу природного газу (за потреби).

Якщо додані до заяви про внесення змін до персоніфікованих даних споживача або про укладання договору розподілу природного газу з новим власником об`єкта дані потребують уточнення, Оператор ГРМ протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви направляє споживачу (замовнику) письмовий запит щодо уточнення даних.

За відсутності зауважень або після їх усунення Оператор ГРМ протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (або дати усунення зауваження) повідомляє споживача про коригування персоніфікованих даних, а для нового споживача надає (підтверджує) сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу.

Згідно приписів п.9 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, у разі передавання об`єкта споживача або його частини в оренду та обумовлення договором оренди передавання орендареві відповідних повноважень щодо врегулювання договірних відносин з Оператором ГРМ стосовно забезпечення орендованого об`єкта або його частини природним газом між орендарем та Оператором ГРМ має бути укладений договір розподілу природного газу у порядку, визначеному цим Кодексом.

23 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Гарантінвест (власником майна), Товариством з обмеженою відповідальністю Агровінтехпостач (орендарем майна) та Товариством з обмеженою відповідальністю Іллінецька цукроварня (суборендарем майна) укладено договір суборенди цілісного майнового комплексу №ЦМК01-04/21с (далі по тексту також - договір суборенди), за умовами якого орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю Агровінтехпостач) передав за плату суборендареві (позивачу) у строкове користування, а суборендар (позивач) прийняв у строкове платне користування цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Вінницька обл., Іллінецький район, м.Іллінці, вул.К.Маркса (нова - Європейська), буд.3 (абз.1 п.1.1. договору суборенди) (а.с. 142-146).

Пунктом 7.3. договору суборенди визначено, що суборендар самостійно і від власного імені укладає договори щодо надання комунальних послуг, послуг телефонного та Інтернет зв`язку та інших обов`язкових послуг, які необхідні для безперебійної діяльності підприємства, у повному обсязі із спеціалізованими організаціями.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що згідно приписів ч.1,3 ст.652 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною ст.654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 12.3. Договору №09420WCOHADP016 від 01.01.2016 сторони дійшли згоди про порядок розірвання зазначеного правочину, а саме - за ініціативою споживача.

Так, 30.07.2021 ТОВ «Іллінецький цукровий завод» звернулося з листом №61-з до Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" в якому просило припинити дію договору №09420WCOHADP016 від 01.01.2016р., в зв`язку з переміщенням точки обліку природного газу до контрагента ТОВ "Іллінецька цукроварня" та припинити нарахування плати за розподіл з 01.08.2021 на об`єкти ТОВ «Іллінецький цукровий завод» за адресою Вінницька обл., м. Іллінці, вул. Європейська, 3 (а.с. 38). Як вбачається із штампу вхідної кореспонденції, даний лист надійшов відповідачу та був зареєстрований 11.08.2021 р.

Разом з тим, ТОВ "Іллінецька цукроварня" 30.07.2021 звернулося з листом №47-ц до Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" в якому на підставі наданих документів, а саме: заяви про укладання відповідного договору (заява-приєднання №0942187PJADP081 від 01.08.2021р.); робочого проекту на вузол обліку, погоджений АТ "Вінницягаз"; технічних умов щодо приєднання вузла обліку газу; акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; ксерокопії паспорта на ЗВТ; паспортних даних та режиму роботи основного газоспоживаючого обладнання; наказу про призначення відповідальної особи за безпечну експлуатацію системи газопостачання підприємства та обліку спожитого газу; витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; статуту підприємства; свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ; наказу про призначення директора; копії паспорту, коду керівника; договору оренди майна та реквізитів, просила укласти договір на розподіл природного газу з 01.08.2021 на об`єкти, що знаходяться за адресою Вінницька обл., м. Іллінці, вул. Європейська, 3 (а.с. 39).

Пунктом 6.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 передбачено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Згідно п. 6.4 Типового договору розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць

Враховуючи те, що облік фактичного споживання природного газу та вартість послуги з розподілу газу ведеться помісячно згідно Кодексу ГРМ та Типового договору, АТ Вінницягаз» було прийнято одночасно подані до товариства звернення від попереднього та нового власника приміщення з проханням припинити дію та укласти договір розподілу природного газу з початку розрахункового періоду - 01 серпня 2021 року.

Таким чином, з 01.08.2021 року було припинено дію заяви-приєднання №09420WCOHADP016 від 01.01.2016, підписану ТОВ «Іллінецький цукровий завод» та оформлено заяву-приєднання №0942187PJADP018 від 01.08.2021 р. з позивачем, в користуванні якого з травня 2021 року перебувало приміщення за адресою м. Іллінці, вул.Європейська, 3 на підставі договору суборенди цілісного майнового комплексу від 23.04.2021 р., укладеного між останнім, ТОВ «Агровінтехпостач» та ТОВ «Гарантінвест».

Отже, судова колегія вважає що сторонами під час укладення договору розподілу природного газу №0942187PJADP081 від 01.08.2022 було дотримано основну підставу для належного укладення спірного договору передбачену п.10 гл.3 розділу VI Кодексу ГРМ, а саме договір розподілу природного газу з новим споживачем укладено після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об`єкт або приміщення.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №09420WCOHADP016 від 01.01.2016 було розірвано за ініціативою споживача (ТОВ Іллінецький цукровий завод) відповідно до умов зазначеного правочину, що не суперечить положенням діючого законодавства.

Поряд з цим, колегія суддів вважає безпідставним твердження позивача, що юридичною перепоною у достроковому розірванні договору №09420WCOHADP016 від 01.01.2016 є заборгованість ТОВ Іллінецький цукровий завод перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" за послуги з розподілу природного газу в сумі 2905787,69 грн, оскільки згідно ч.2 п.12.3. Типового договору "...одностороннє розірвання договору не звільняє попереднього власника від виконання зобов`язань у частині оплати наданих послуг".

Кірм того, в контексті викладеного колегія суддів відзначає, що за умовами договору про відступлення права вимоги №56А210-15382-21 від 09.08.2021 первісний кредитор (відповідач) відступає, а новий кредитор (позивач) набуває право вимоги до ТОВ Іллінецький цукровий завод за договором №09420WCOHADP016 від 01.01.2016.

Судом апеляційної інстанції з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень за інтернет-посиланням - https://reyestr.court.gov.ua/Review/106277056 з`ясовано, що в провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Іллінецька цукроварня до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №56А210-15382-21 від 09.08.2021.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 07.09.2022 у справі №902/319/22 в позові відмовлено повністю. Вказане рішення суду набрало законної сили 07.10.2022.

Частиною 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Господарського суду Волинської області від 07.09.2022 у справі №902/319/22 зокрема встановлені наступні обставини:

"11.08.2021 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору відступлення права вимоги №56А210-15382-21 від 09.08.2021 відповідно умов якої сторони домовились внести зміни до пункту 1.3., підпункту 1.3.1., пункту 2.1. та підпункту 2.1.1. Договору, виклавши їх в наступній редакції: " 1.3. Сума заборгованості Боржника, право вимоги якої передається за цим Договором станом на день підписання цього Договору становить 2 551 601,13 грн. в тому числі: 1.3.1. Сума заборгованості за послуги розподілу природного газу за Основним договором 2 479 305,95 грн.;" "За відступлене право вимоги за цим Договором Новий кредитор здійснює оплату Первісному кредитору у сумі 2 551 601,13 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в національній валюті України - гривні на поточний рахунок Первісного кредитора протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання цього Договору, а саме: 2.1.1. за відступлене право вимоги за Основним договором - оплату в розмірі 2 479 305,95 грн;" (п. 1. та п. 2. Додаткової угоди)."

"Платіжним дорученням №513 від 10.08.2021 позивач перерахував відповідачу 2 905 787,69 грн, з призначенням платежу оплата за відступлене право вимоги згідно з договором про відступлення права вимоги №56А210-15382-21 від 09.08.2021 року, дане платіжне доручення одержано банком та проведено банком 11.08.2021 року.

11.08.2021 року позивач звернувся з листом №58-1-ц до відповідача в якому зазначив, що платіжним дорученням від 11.08.2021 р. №513 були перераховані на поточний рахунок відповідача кошти в сумі 2 905787,69 грн. У полі «Призначення платежу» було зазначено: «оплата за відступлене право вимоги згідно з договором про відступлення права вимоги №56А210-15382-21 від 09.08.2021 року». Просимо змінити зазначене вище у полі «Призначення платежу» призначення платежу на: « 2 551 601,13 грн. - оплата згідно з договором про відступлення права вимоги від 09.08.2021 р. №56А210-15382-21; 354 186,56 грн - оплата згідно з Договором на розподіл природного газу від 01.08.2021р. №0942187PJADP081».

13.08.2021 позивач звернувся з листом №60-ц до відповідача в якому просив перекинути кошти в сумі 354 186,56 грн, сплачені по Договору про відступлення права вимоги №56А210-15382-21 від 09.08.2021 року, в рахунок оплати згідно договору №0942187PJADP081 від 01.08.2021 року."

Отже станом на момент звернення ТОВ Іллінецький цукровий завод 11.08.2021 до відповідача про припинення дії договору №09420WCOHADP016 від 01.01.2016р. заборгованість ТОВ Іллінецький цукровий завод перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" в розмірі 2 551 601,13 грн. була сплачена.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи позивача про те, що договір №09420WCOHADP016 від 01.01.2016 не припинив свою дію на момент підписання договору №0942187PJADP081 від 01.08.2021 - не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї справи, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецька цукроварня" визнаються судом безпідставними та необґрунтованими, в зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частинами 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецька цукроварня" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Вінницької області від 22.11.22р. у справі №902/313/22 підлягає залишенню без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецька цукроварня" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 22.11.22р. у справі №902/313/22 без змін.

2. Справу №902/313/22 повернути Господарському суду Вінницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "09" лютого 2023 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Маціщук А.В.