ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Харків Справа № 913/165/22

Провадження № 30/913/165/22

Господарський суд Луганської області у складі судді Голенко І.П., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 26.07.2022

Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ ФОРВАРДІНГ», м. Київ

до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення 3 433 293 грн 04 коп.

Секретар судового засідання: Чуєва М.С.

У засідання брали участь:

від позивача: адвокат Трофимов С.О. за довіреністю № 522 від 26.12.202 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Луганської області через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІПІ ФОРВАРДІНГ» з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № від 31.12.2021 в сумі 3 433 293 грн 04 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем договірних зобов`язань з повної оплати вартості наданих послуг з перевезення пасажирів автобусами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2022 позовну заяву передано на розгляд судді Голенко І.П.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.08.2022 відкрито провадження у справі № 913/165/22, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.08.2022 об 11 год. 00 хв.

Ухвалами суду від 23.08.2022, 25.11.2022 підготовчі засідання, призначені на 30.08.2022 та 30.11.2022, відкладалися через продовження строку дії воєнного стану у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та розташуванням Господарського суду Луганської області у м. Харків, де проводилися активні воєнні (бойові) дії.

Ухвалою суду від 17.01.2023 підготовче провадження закрито, розгляд справи по суті призначено на 31.01.2023 о 12 год. 20 хв.

Судом враховано, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача - ПрАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» є: вул. В. Сосюри, буд. 371, офіс 1-А, м. Лисичанськ Луганської області, 93113.

Лисичанську міську територіальну громаду включено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 75 від 25.04.2022 (у редакції наказу № 233 від 17.10.2022).

Тому суд був фактично позбавлений можливості надіслати відповідачу засобами поштового зв`язку копії ухвал від 01.08.2022, 23.08.2022, 25.11.2022, 17.01.2023.

Відповідача було повідомлено про відкриття провадження у справі за номером телефону - НОМЕР_1 (складено відповідну довідку). Також направлено ухвали суду від 01.08.2022, 23.08.2022, 25.11.2022, 17.01.2023 електронною поштою - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд також неодноразово розміщував відповідні повідомлення на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі «Інше - Повідомлення для учасників справ, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції та на тимчасово окупованих територіях»), враховуючи Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 року № 1364.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Також суд враховує висновок Європейського суду з прав людини про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи вищевикладене, судом вчинені всі можливі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та забезпечення його процесуальних прав на подання відзиву та клопотань щодо розгляду справи у встановлені судом строки.

Відповідач у встановлений судом строк не надав відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 31.01.2023 в режимі відеоконференції взяв участь представник позивача - адвокат Трофимов С.О.

Через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 06.09.2022 від позивача надійшло клопотання, яким просить відшкодувати витрати на правову допомогу у розмірі 30000 грн.

20.01.2023 на електронну пошту суду від представника позивача надійшов детальний опис робіт, виконаних адвокатом у межах надання правової допомоги від 20.01.2023, який судом розглянутий та долучений до матеріалів справи.

23.01.2023 на електронну пошту суду від представника позивача надійшли письмові пояснення б/н від 23.01.2023, у яких вказує, що з метою забезпечення належного контролю за виконанням контрактів у східному регіоні України позивачем було орендоване офісне приміщення у м. Маріуполь Донецької області. У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації та тимчасовою окупацією м. Маріуполь товариство тимчасово втратило доступ до орендованого офісного приміщення та до архіву документів у господарській діяльності, в тому числі до додатків та додаткових угод до договору про надання послуг № від 31.12.2021. Факт оренди позивачем офісу за адресою вул. Лепорського, буд. 1, м. Маріуполь Донецької області підтверджується договором оренди нерухомого майна під офіс № 22/12-01 від 01.12.2021. Вважає, що відсутність додатків до договору не мають жодного впливу на виконання та врегулювання спірних правовідносин щодо оплати послуг за наявності погоджених обома сторонами актів приймання виконаних робіт.

Відповідач участі свого представника у судове засідання не забезпечив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим справа розглядається за наявними у ній матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

31.12.2021 між Приватним акціонерним товариством «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (далі - відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІПІ ФОРВАРДІНГ» (далі - позивач, перевізник) укладено договір про надання послуг № , за умовами якого перевізник зобов`язався протягом строку дії цього договору доставляти працівників замовника за маршрутами та в час, визначений у Додатку № 2 до цього договору, а замовник зобов`язується перераховувати перевізнику плату за послуги доставки у відповідності до умов цього договору. Додаток № 2 є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору для доставки працівників замовника перевізник виділяє автобуси у необхідній кількості згідно з відповідною щоденною заявкою (Додаток № 3) на доставку.

Згідно з п. 1.3 договору строк надання послуг: з 01.01.2022 по 31.03.2022.

Послуги надаються на підставі технічного завдання (Додаток № 6 до цього договору), яке є невід`ємною частиною (п. 1.5 договору).

Пунктом 1.6 договору передбачено, що всі додатки до даного договору, а також інші документи, пов`язані з його виконанням (акти, угоди інше), які підписані двома сторонами, є невід`ємними його складовими.

Відповідно до п. 2.1 договору доставка працівників здійснюється перевізником на підставі заявки замовника за маршрутами згідно з Додатком № 2 до цього договору.

Згідно з п.п. 3.1.1 договору замовник зобов`язаний подати щоденну заявку на загальну кількість автобусів, передбачуваних до використання при наданні послуги, за підписом чергового диспетчера замовника автотранспортного цеху не пізніше 3 робочих днів до початку дня виконання послуги доставки за даною заявкою. Після передачі заявки перевізнику, заявка стає невід`ємною частиною цього договору і є обов`язковою до виконання.

Замовник зобов`язаний своєчасно проводити оплату за надані послуг (п.п. 3.1.4 договору).

Перевізник зобов`язаний забезпечувати своєчасну подачу автобуса до місця та у час, згідно маршрутам і часу відправлення, визначеному у Додатку № 2 до цього договору (п.п. 3.3.3 договору).

У п. 4.1 договору сторони погодили, що договірні тарифи на надавані перевізником послуги, згідно з Калькуляцією (Додаток № 1 цього договору, який є його невід`ємною частиною), складають:

-автобуси на не менше ніж 44 посадкові місця: вартість 1 години з ПДВ 53,51 грн, вартість 1 км з ПДВ 31,02 грн;

-автобуси на 10-19 посадкових місць: вартість 1 години з ПДВ 53,51 грн, вартість 1 км з ПДВ 18,18 грн.

Відповідно до п. 4.2 договору загальна вартість послуг з доставки працівників замовника не повинна перевищувати 8 116 517,40 грн у т. ч. ПДВ 1 352 752,90 грн протягом строку дії цього договору.

Згідно з п. 4.3 договору замовник проводить оплату послуг, які надаються, коштами після спливу 30 календарних днів з дати підписання сторонами відповідного щодекадного акта приймання-передачі наданих послуг.

Послуги надаються на підставі щоденних замовлень на доставку працівників автобусом (на кожен автобус), складених перевізником та завірені підписом та іменною печаткою диспетчера автотранспортного цеху № 27 замовника (п. 5.1 договору).

Пунктом 5.3 договору передбачено, що на підставі щоденних замовлень на доставку працівників автобусом (на кожен автобус), оформлених згідно з п. 5.1 цього договору, перевізник щодекадно складає і надає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг, який, у разі відсутності зауважень за наданими послугами, підписується сторонами.

Відповідно до п. 7.1 договору цей договір набирає чинності з 01.01.2022 і діє до 31.03.2022, а у частині розрахунків - до повного виконання.

Договір про надання послуг № від 31.12.2021 підписаний сторонами без зауважень та скріплений печатками підприємств.

На виконання зобов`язань за договором позивачем надано відповідачу послуги з доставки працівників на загальну суму 4 083 293 грн 04 коп., що підтверджується:

- актом № 11 від 10.01.2022 прийому виконаних робіт в період з 01.01.2022 по 10.01.2022 на суму 561 039,98 грн, загальний пробіг автобусів - 17 056 км, відпрацьовано годин - 1048 годин;

- актом № 53 від 20.01.2022 прийому виконаних робіт в період з 11.01.2022 по 20.01.2022 на суму 804 280,48 грн, загальний пробіг автобусів - 23 344 км, відпрацьовано годин - 1374 години;

- актом № 100 від 31.01.2022 прийому виконаних робіт в період з 21.01.2022 по 31.01.2022 на суму 975 302,52 грн, загальний пробіг автобусів - 24 106 км, відпрацьовано годин - 1376 годин;

- актом № 161 від 10.02.2022 прийому виконаних робіт в період з 01.02.2022 по 10.02.2022 на суму 860 103,48 грн, загальний пробіг автобусів - 23 955 км, відпрацьовано годин - 1344 години;

- актом № 202 від 20.02.2022 прийому виконаних робіт в період з 11.02.2022 по 20.02.2022 на суму 882 566,58 грн, загальний пробіг автобусів - 24 106 км, відпрацьовано годин - 1376 годин.

Акти прийому виконаних робіт підписані сторонам без зауважень та скріплені печатками підприємств.

Також на підтвердження надання послуг з доставки пасажирів позивачем надані:

- шляхові листи №№ 102249, 102254, 102255, 102256, 102257 від 11.01.2022; №№ 102265, 102266, 102267, 102268, 102272 від 12.01.2022; №№ 102284, 102286, 102289, 102290, 102291 від 13.01.2022; №№ 102306, 102307, 102311, 102312, 102322 від 14.01.2022; №№ 102325, 102329, 102330, 102331, 102339 від 15.01.2022; №№ 102484, 102485, 102486, 102491, 102493 від 21.01.2022; №№ 102504, 102505, 102506, 102507, 102508 від 22.01.2022; №№ 102521, 102522, 102524, 102526, 102527 від 23.01.2022; №№ 102543, 102544, 102545, 102554, 102557 від 24.01.2022; №№ 102572, 102576, 102577, 102578, 102583 від 25.01.2022; №№ 102599, 102600, 102616, 102611, 102625 від 26.01.2022; №№ 102628, 102639, 102645, 102646, 102655 від 27.01.2022; №№ 102660, 102662, 102665, 102667, 102669 від 28.01.2022; №№ 102681, 102682, 102685, 102686, 102689 від 29.01.2022; №№ 102700, 102701, 102704, 102712, 102714 від 30.01.2022; №№ 102721, 102724, 102726, 102734, 102736 від 31.01.2022;

- талони замовника до шляхового листа.

Відповідач в порушення умов договору зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг доставки працівників виконав частково, оплативши 650 000,00 грн, що підтверджується випискою банку по рахунку та оборотно-сальдовою відомістю за балансовим рахунком № 361 за 01.01.2022-20.07.2022.

Решту суми заборгованості за договором про надання послуг № від 31.12.2021 відповідач не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відповідач доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не подав.

Дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що спір виник через порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором № від 31.12.2021, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 ГК України.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом на підставі наявних доказів у справі встановлено факт укладання договору № від 31.12.2021 між учасниками справи та факт надання відповідачу послуг з доставки працівників позивача на суму 4 083 293 грн 04 коп. згідно з актами прийому виконаних робіт № 11 від 10.01.22, № 53 від 20.01.22, № 100 від 31.01.22, № 161 від 10.02.22, № 202 від 20.02.22.

Матеріали справи підтверджують часткову сплату відповідачем наданих послуг на суму 650 000 грн. (виписка банку по рахунку та оборотно-сальдовою відомістю за балансовим рахунком № 361 за 01.01.2022-20.07.2022).

Обов`язок з оплати отриманих послуг відповідачем своєчасно та у повному обсязі не виконаний, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 3 433 293 грн 04 коп.

Відповідачем не спростовано заявлені позовні вимоги.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача боргу за надані послуги з доставки працівників в сумі 3 433 293 грн 04 коп. є обґрунтованою, підтвердженою документально та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України, витрати позивача на судовий збір у розмірі 27 466 грн 34 коп. покладаються на відповідача, враховуючи положення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та сформовану позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22, оскільки позов був поданий після 04.10.2021 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд».

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення судового збору в разі внесення в більшому розмірі, ніж встановлено законом, здійснюється ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Вирішуючи питання щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено судом, у клопотанні про відшкодування витрат на правничу допомогу представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 30 000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18.

Крім того, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Така правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати касаційного господарського суду Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката в сумі 30 000 грн 00 коп. представник позивача - адвокат Трофимов С.О., подав суду: договір про надання правової допомоги № 5 від 15.01.2022; рахунок на оплату № 04/08/22 від 31.08.2022 на суму 30 000,00 грн; акт № 04/08/22 від 31.08.2022 приймання-передачі правничих послуг на суму 30 000,00 грн, який підписаний обома сторонами договору; детальний опис робіт від 20.01.2023, виконаних адвокатом у межах надання правової допомоги; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6891/10 від 05.09.2018; довіреність № 522 від 26.12.2022.

Проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката на зазначену суму; ці витрати пов`язані безпосередньо з розглядом цієї справи, розмір заявлених витрат є співмірним із ціною позову, складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (наданих послуг).

Таким чином, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 30 000 грн 00 коп. є обґрунтованим, документально доведеним та не спростованим відповідачем.

Частина 2 ст. 126 ГПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

За таких обставин, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 30 000 грн 00 коп. покладаються на відповідача.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 86, 91, 123, 126, 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (вул. В. Сосюри, буд. 371, офіс 1-А, м. Лисичанськ Луганської області, 93113, ідентифікаційний код 32292929) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ ФОРВАРДІНГ» (Кловський узвіз, буд. 7-А, офіс 8-5, м. Київ, 01021, ідентифікаційний код 36858306) заборгованість в сумі 3 433 293 грн 04 коп., судовий збір в сумі 27 466 грн 34 коп., витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 30 000 грн 00 коп., видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України з урахуванням приписів п. п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 02.02.2023.

Суддя Ірина ГОЛЕНКО