ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/942/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача 1 фізичної особи-підприємця Шкляренка Олега Олеговича, м. Кривий Ріг

до відповідача 2 фізичної особи-підприємця Шкляренко Марини Вікторівни, м. Ужгород

про стягнення 24 910,65 грн

Секретар судового засідання Нагібіна І.В.

Сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Позивач заявив позов до фізичної особи-підприємця Шкляренка Олега Олеговича та фізичної особи-підприємця Шкляренко Марини Вікторівни про стягнення заборгованості за договором на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода у розмірі 24 910,65 грн. Позов заявлено з посиланням на статті 610, 651, 693 ЦК України.

Ухвалою суду від 12.12.2022 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі та здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 2481,00 грн судового збору.

Відповідачі не скористалися наданими їм правами надати суду відзив на позов, хоча були повідомлені своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на їх офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що відповідачі мали час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих позивачем.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідачі мають солідарну заборгованість перед позивачем за договором на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода у розмірі 24 910,65 грн, а саме: 21 883,36 грн основного боргу та 3 027,29 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Правова позиція Відповідача 1.

Відповідач 1 не подав відзиву на позовну заяву.

Правова позиція Відповідача 2.

Відповідач 2 не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (в подальшому назву змінено на Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради) та фізичною особою-підприємцем Шкляренком Олегом Олеговичем, фізичною особою-підприємцем Шкляренко Мариною Вікторівною укладено договір №109 від 22.06.2018 року нa право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1 Договору, предметом є надання Орендодавцем Орендарю права на строкове платне користування конструктивними елементами благоустрою - фігурні елементи мощення площею 21 м. кв., що знаходяться за адресою: м. Ужгород, просп. Свободи, 40, прим. 98.99, кафе "Кав`ярня" для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди.

Відповідно до п. 6.1. Договору, Договір укладено на літній період (з 1 квітня до 31 жовтня) строком до 01.11.2022 року.

Пунктом 2.1.1. Договору передбачено, що об`єкт надається у тимчасове користування відповідно до Акту приймання-передачі, який підписаний одночасно з Договором (22.06.2018).

Дослідивши акт приймання-передачі від 22.06.2018, суд робить висновок, що Орендодавець взяті на себе зобов`язання за договором оренди в частині передачі об`єкта оренди виконав.

Згідно з п. 3.1. Договору, обов`язок внесення орендної плати Орендарем виникає з початку літнього сезону - 01.04.2018 року. Відповідно до п. 3.2. Договору, Орендар сплачує Орендодавцеві плату за користування об`єктом щомісячно до 15 числа поточного місяця у розмірі 630,00 грн за місяць, в тому числі ПДВ 105,00 грн.

Відповідно до п. 2.2.2. Договору, Орендар взяв на себе зобов`язання оплачувати плату за користування об`єктом за діючими на день сплати розрахунковими ставками, що визначені пунктом 3 рішення сесії Ужгородської міської ради від 07.11.2014 року №1505 "Про Порядок отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у місті Ужгороді".

Рішенням Ужгородської міської ради №1346 від 13.12.2018 року "Про зміни до рішення міської ради 07.11.2014 №1505 "Про Порядок отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у м. Ужгороді" внесено зміни до пункту 3 вищевказаного рішення та встановлено з 01 січня 2019 року базовий розмір плати за тимчасове користування конструктивними елементами благоустрою, що перебувають у комунальній власності міста, у розрахунку за 1 кв. м. щомісячно, в серединній зоні - 80,00 грн (без ПДВ).

25.02.2019 року між сторонами укладено додаткову угоду про внесення змін до договору, за змістом якої встановлено щомісячну орендну плату в розмірі 2016,00 грн, починаючи з 01.01.2019 року.

В подальшому, міською радою приймались рішення про звільнення підприємців від сплати орендної плати за використання відкритих літніх майданчиків на період карантину в 2020 році та 50% пільга у 2021 році.

Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради 27.01.2022 було направлено претензію про погашення заборгованості з вимогою сплатити заборгованість. Проте, жодної відповіді на вказану претензію позивачем отримано не було. Станом на дату подання позову заборгованість в повному обсязі не сплачена.

У зв`язку з цим, Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення заборгованості по орендній платі та штрафних санкцій.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Стаття 193 Господарського кодексу України регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново господарськими визнаються цивільно правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Суд констатує, що правовідносини сторін в межах наявного спору підпадають під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 глави 30 Господарського кодексу України.

Положеннями ст. 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За змістом ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачами порушено умови Договору №109 від 22.06.2018 року на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість у розмірі у розмірі 21 883,36 грн.

З аналізу норм ст. 204 Цивільного кодексу України випливає, договори, укладені між сторонами, як цивільно правові правочини, є правомірними, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, відтак, зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Враховуючи вище зазначені обставини та те, що відповідачі не надали суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мали можливість скористатись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення суми 21 883,36 грн заборгованості по сплаті орендної плати згідно Договору №109 від 22.06.2018 року на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачами не спростованими, а тому, позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо пені

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4.1. Договору сторонами погоджено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Окрім того, нарахування позивачем відповідачеві пені повинно відповідати встановленим правилам. Так, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Умовами Договору сторони не погодили інший період нарахування пені.

Суд перевірив здійснені позивачем розрахунки і виявив, що розрахунки правильні, в зв`язку з чим задоволенню підлягає 3 027,29 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Отже, станом на момент подання позовної заяви, заборгованість Відповідача 1 та Відповідача 2 з урахуванням додаткових нарахувань становить 24 910,65 грн.

Положеннями статей 13-14 ГПК України, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, розглянувши спір на підставі поданих суду доказів, суд дійшов висновку про його задоволення в розмірі 24 910,65 грн, в т.ч. 21 883,36 грн основного боргу та 3 027,29 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідачів покладається 2481 гривень витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Шкляренка Олега Олеговича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та фізичної особи-підприємця Шкляренко Марини Вікторівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) заборгованість в розмірі 24 910,65 грн (двадцять чотири тисячі дев`ятсот десять гривень 65 коп), в т.ч. 21 883,36 грн (двадцять одна тисяча вісімсот вісімдесят три гривні 36 коп.) основної заборгованості та 3 027,29 грн (три тисячі двадцять сім гривень 29 коп.) пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Шкляренка Олега Олеговича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) 1 240,50 грн (тисяча двісті сорок гривень 50 коп.) витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Шкляренко Марини Вікторівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) 1 240,50 грн (тисяча двісті сорок гривень 50 коп.) витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 03.02.2023

Суддя Андрейчук Л. В.