ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" лютого 2023 р. Cправа № 902/1260/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.,

За участю представників

позивача Голубенко О.В., ордер серії АВ №1055155 від 09.01.2023;

відповідача Мірошніченко О.В., виписка з ЄДРЮОФОП та ГФ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АСТЕКС" (вул. Марії Луганової, буд. 4Б, оф. 5, м. Бровари, 07400)

до: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (вул. Гоголя, 10, м. Вінниця, 21018)

про повернення гарантійного внеску в сумі 3 060 691,82 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АСТЕКС" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях про повернення гарантійного внеску в сумі 3 060 691,82 грн.

Ухвалою від 06.12.2022 відкрито провадження у справі № 902/1260/22 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 09.01.2023.

26.12.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній проти задоволення позову заперечив з підстав у ньому викладених.

На визначену судом дату в судове засідання 09.01.2023 з`явились представники сторін.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті на 01.02.2023.

На визначену судом дату в судове засідання 01.02.2023 з`явились представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 01.02.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

07.07.2022 року Господарський суд Вінницької області закрив провадження у справі № 10/189-09 про банкрутство ДП «Юрковецький спиртовий завод», оскільки стосовно цього підприємства було прийнято рішення про приватизацію.

Регіональне відділення Фонду державного майна України но Вінницькій та Хмельницькій областях (далі відповідач) 29.09.2022 року оприлюднило інформаційне повідомлення стосовно Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Юрковецький спиртовий завод», в якому містились наступні відомості:

- Інформація про об`єкт приватизації;

- Обсяг та основна номенклатура продукції (робіт, послуг);

- Основні показники господарської діяльності за останні три роки та за останній звітний період;

- Відомості про об`єкт (нерухоме майно);

- Відомості про земельні ділянки;

- Про накладення арешту на все нерухоме майно;

- Об`єкти на балансі підприємства, що не підлягають приватизації;

- Приватизований житловий фонд;

- Обсяги викидів та скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, утворення і розміщення відходів, інформація про сплату екологічних зборів та платежів;

- Інформація про аукціон;

- Спосіб проведення аукціону;

- Дата та час проведення аукціону;

- Кінцевий сірок подання заяви на участь;

- Інформація про умови, на яких здійснюється приватизація об`єкта;

- Стартова ціна об`єкта

- Розмір гарантійного внеску;

- Розмір реєстраційного внеску;

- Умови продажу;

- Додаткова інформація;

- Час і місце проведення огляду об`єкта;

- Технічні реквізити інформаційного повідомлення;

- Періоди;

- Мінімальний крок аукціону;

- Місце проведення аукціону.

ТОВ «Компанія «АСТЕКС» (далі позивач) для участі в електронному аукціоні (ідентифікатор аукціону UA-РS-2022-10-01-000003-3) з продажу об`єкту Єдиний майновий комплекс державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод" за адресою: Вінницька область, Могилів-Подільський район, село Юрківці, вулиця Миру, 259, було сплачено суму гарантійного внеску 3 060 691,82 грн. на рахунок оператора електронного майданчика ТОВ «ВЕР-ТАС», що підтверджується платіжним дорученням №59 від 16.10.2022.

Відповідно до протоколу про результати аукціону № UA-РS-2022-10-01-000003-3 від 19.10.2022, затвердженого наказом Регіонального відділення від 28.10.2022 №1000, переможцем визнано ТОВ «Компанія «АСТЕКС».

Кінцева дата сплати ціни продажу об`єкта малої приватизації згідно з протоколом електронного аукціону №UA-РS-2022-10-01-000003-3 визначена 16.11.2022.

16.11.2022 позивач направив на адресу відповідача лист в якому зазначив, що внаслідок дії надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язання, ТОВ «Компанія «АСТЕКС» позбавлена можливості внести кошти за об`єкт приватизації.

17.11.2022 відповідачем складено Акт про дискваліфікацію переможця аукціону, оголошеного для продажу обєкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства «Юрковецький спиртовий завод» (код об`єкта: UA-РS-2022-10-01-000003-3).

В даному акті зокрема зазначено, що станом на 17.11.2022, переможець електронного аукціону № UA-РS-2022-10-01-000003-3 - ТОВ «Компанія «АСТЕКС» () не сплатив ціну продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства «Юрковецький спиртовий завод» (), у зв`язку з чим ТОВ «Компанія «АСТЕКС» визнано дискваліфікованим. Згідно з частиною 6 статті 15 Закону ТОВ «Компанія «АСТЕКС» позбавляється права на участь в подальших аукціонах з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства «Юрковецький спиртовий завод».

21.11.2022 позивач звернувся з листом до відповідача в якому просив повернути гарантійний внесок, що був сплачений за об`єкт приватизації ДП «Юрковецький спиртовий завод» на рахунок ТОВ «Компанія «АСТЕКС».

Не повернення відповідачем гарантійного внеску в добровільному порядку стало підставою звернення позивача до суду з вимогою зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України но Вінницькій та Хмельницькій областях повернути ТОВ «Компанія «АСТЕКС» суму сплаченого гарантійного внеску у розмірі 3 060 691,82 грн.

В позовній заяві позивач в обґрунтування позовних вимог, поміж іншого зазначає, що 15.11.2022 він отримав від ТОВ «ПРОФЕСІЙНА ТЕХНІЧНА ЕКСПЕРТИЗА» висновок експертизи № 41417458.02 - 10.2-23 з оцінки відповідності устаткування підвищеної небезпеки вимогам законодавства України з питань охорони праці та безпеки промислового виробництва щодо устаткування, що знаходиться на ДП «Юрковецький спиртовий завод» за адресою: вул. Миру, 259, с. ІОрківці, Могилів-Подільський р-н, Вінницька область.

Згідно даного висновку, за твердженням позивача, через руйнування та вихід з робочого стану, підлягають заміні ряд устаткування брагоректифікаційної установки (БРУ) та котельні.

Позивач зазначає, що дане обладнання входить до єдиного майнового комплексу ДП «Юрковсцький спиртовий завод» (ще за часів банкрутства), що відповідає ч. 13 ст. 1 Закону «Про приватизацію державного та комунального майна», а саме: єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки. Саме єдиний майновий комплекс був виставлений на електронний аукціон як цілісний об`єкт приватизації.

За твердженням позивача всупереч ч. 2 ст. 2 Закону «Про приватизацію державного та комунального майна» в інформації щодо об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Юрковецький спиртовий завод» відповідачем не було вказано жодних даних про реальний стан устаткування, яке разом з іншим є об`єктом приватизації, що суттєво вилинуло на результати електронного аукціону та призвело до порушення прав та інтересів ТОВ «Компанія «АСТЕКС» як переможця аукціону. Крім того в інформації стосовно ЄМК ДП «Юрковецький спиртовий завод» не було вказано про наявність обтяжень, що з`явились внаслідок накладення арешту на все майно підприємства під час процедури банкрутства.

Листом від 16.10.2022 позивач звернувся до відповідача з повідомленням, що внаслідок дії надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язання, товариство позбавлене можливості внести кошти за об`єкт приватизації.

Як стверджує позивач, відповідач відповіді на лист від 16.10.2022 не надав, натомість 18.11.2022 опублікував Акт про дискваліфікацію переможця аукціону, оголошеного для продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Юрковецький спиртовий завод», складений 17.11.2022.

Листом від 21.11.2022 ТОВ «Компанія «АСТЕКС» звернулось до РВ ФДМУ про повернення гарантійного внеску з проханням повідомити про прийняте рішення на електронну адресу товариства, однак, як і попередній лист, цей також був залишений без уваги.

Позивач стверджує, що не відмовлявся від підписання протоколу та укладення договору купівлі-продажу, натомість через порушення РВ ФДМУ вимог Закону щодо достовірного інформування було введено в оману і позбавлено можливості внести кошти за ЄМК ДП «Юрковсцький спиртовий завод», що був виставлений на торги, оскільки фактично ЄМК був іншим, таким, що не відповідає інформації, яку оприлюднив РВ ФДМУ.

Крім того, позивач зазначає, що 15.11.2022 року на складському приміщенні, яке орендує ТОВ «Компанія «АСТЕКС» у м. Запоріжжя, сталася пожежа внаслідок короткого замикання електромережі. Пожежею було знищено електрощіток, автоматику та всю електропроводку, підприємство понесло збитки. Таким чином зобов`язання щодо сплати ціни продажу об`єкта приватизації було об`єктивно неможливо виконати у встановлений строк.

З огляду на зазначене позивач вважає, що гарантійний внесок має бути повернутий йому на підставі ч. 3. ст.571 та ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України, а неповернення сплаченого гарантійного внеску є порушенням прав позивача зі сторони відповідача, крім того, за твердженням позивача такі кошти є безпідставно утриманими та підлягають поверненню на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

У відзиві на позовну заяву відповідач не погоджується з твердженнями позивача зокрема зазначає, що Згідно абзацу 2 частини 7 стані 15 Закону гарантійний внесок зараховано до Державного бюджету України та поверненню не підлягає.

Крім того, відповідач зазначає, що твердження позивача, про не зазначення реального стану устаткування, яке разом з іншим є об`єктом приватизації, є безпідставним та не відповідає дійсності, оскільки Регіональним відділенням, в Інформаційному повідомленні, було вказано всю передбачену законодавством України інформацію, зокрема і про наявність обтяжень що з`явились внаслідок накладення арешту на все майно підприємства під час процедури банкрутства.

Щодо листа Позивача від 16.11.2022 року в якому ТОВ «Компанія «АСТЕКС» повідомляє, що внаслідок дії надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язання, та позбавлене можливості внести кошти за об`єкт приватизації, відповідач зазначає, що відповідно до штампа вхідної кореспонденції вищевказаний лист зареєстрований у Регіональному відділенні 17.11.2022 що унеможливило взяття його до уваги.

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Аналіз викладених обставин у справі свідчить, що між учасниками справи існують спірні правовідносини щодо приватизації державного майна на аукціоні.

У свою чергу правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим визначає Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" № 2269-VIII від 18.01.2018.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" (надалі по тексту в редакції від 19.08.2022, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - це платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

До об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України (частина перша статті 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна).

Частиною першою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначено, що з метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації об`єкти приватизації поділяються на об`єкти малої приватизації та об`єкти великої приватизації.

Згідно із частинами першою, другою статті 15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та Порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок сплати плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України. Електронний аукціон проводиться відповідно до договору, що укладається між організатором аукціону з операторами електронних майданчиків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 432 затверджено Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації, який визначає механізм проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації з використанням електронної торгової системи, визначення переможця за результатами електронного аукціону, розміру та порядку внесення плати за участь в електронному аукціоні, а також визначення додаткових умов продажу відповідно до положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Згідно із пунктом 28 Порядку особа, яка має намір взяти участь в електронному аукціоні, сплачує реєстраційний та гарантійний внески для набуття статусу учасника.

Гарантійний внесок - це сума коштів, що становить визначену у відсотках частину стартової ціни об`єкта приватизації, яка вноситься потенційним покупцем об`єкта приватизації для забезпечення виконання його зобов`язання щодо участі в аукціоні у вигляді грошових коштів або банківської гарантії (пункт 10 частини першої статті 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини одинадцятої статті 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" для участі в аукціоні з продажу об`єкта малої приватизації гарантійний внесок сплачується на рахунок оператора електронного майданчика, через який подається заява на участь у приватизації.

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивачем відповідно до платіжного доручення №59 від 16.10.2022 перераховано ТОВ «ВЕР-ТАС» в якості гарантійного внеску 3 060 691,82 грн (а.с. 10).

Відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" протокол про результати електронного аукціону формується та оприлюднюється електронною торговою системою автоматично в день завершення аукціону в електронній формі. Протокол про результати електронного аукціону підписується шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів, що базуються на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, крім випадків, якщо на підписанні протоколу в письмовій формі наполягає переможець електронного аукціону.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу про результати електронного аукціону від 19.10.2022, останній підписано та скріплено печатками, зі сторони позивача 24.10.2022, а зі сторони ТОВ «ВЕР-ТАС» 21.10.2021 та затверджено Наказом відповідача №1000 від 28.10.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону "Про приватизацію державного і комунального майна", переможець електронного аукціону протягом 20 робочих днів з дня формування протоколу про результати електронного аукціону сплачує на відповідний поточний рахунок органу приватизації ціну продажу об`єкта малої приватизації.

Переможець аукціону, який відмовився від підписання протоколу аукціону або договору купівлі-продажу, або не сплатив ціну продажу об`єкта приватизації у строк, встановлений цим Законом, позбавляється права на участь у подальших аукціонах з продажу того самого об`єкта (Абзац четвертий частини шостої статті 15 Закону "Про приватизацію державного і комунального майна").

В зв`язку з не сплатою позивачем (переможцем) ціни продажу об`єкта приватизації у строк встановлений Законом, відповідач (орган приватизації) прийняв рішення про дискваліфікацію переможця аукціону та позбавлення позивача права на участь у подальших аукціонах з продажу даного об`єкта.

Позивач рішення про дискваліфікацію переможця аукціону не оскаржував, крім того не заперечує обставину не сплати ціни продажу об`єкта приватизації у строк встановлений Законом.

Відповідно до абзацу першого та другого ч. 7 ст. 15 Закону "Про приватизацію державного і комунального майна" після закінчення аукціону сплачений потенційними покупцями гарантійний внесок повертається потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, у строк, що не перевищує 10 робочих днів із дня затвердження протоколу аукціону органом приватизації. У випадках, передбачених частиною дев`ятою статті 14 цього Закону, або у разі відмови переможця аукціону від підписання протоколу аукціону або від укладення договору купівлі-продажу, або у разі несплати ним ціни продажу об`єкта приватизації у строк, встановлений цим Законом, гарантійний внесок йому не повертається та підлягає перерахуванню до відповідного бюджету.

Згідно вище зазначеної норми Закону (абзац другий частини сьомої статті 15 Закону) сума гарантійного внеску, який сплачено позивачем правомірно не повернута останньому та перерахована до бюджету.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Так, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов.

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відсутністю правової підстави вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознак безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Отже, якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 Цивільного кодексу України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у вигляді розірвання договору.

Відтак, задля застосування до спірних правовідносин у справі ст. 1212 Цивільного кодексу України, необхідно встановити факт наявності або відсутності між сторонами у справі правовідносин, які б свідчили про наявність або відсутність правових підстав для перерахування заявлених до стягнення грошових коштів.

Як встановлено вище, акт про дискваліфікацію переможця аукціону позивачем не оспорювався та не визнаний недійсним, з огляду на це цивільні права позивача не порушені, а тому гарантійний внесок в сумі 3 060691,82 грн, сплачений для участі в електронному аукціоні, не підлягає стягненню відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України, оскільки як встановлено вище правова підстава їх набуття не відпала.

Інші доводи сторін суд відхиляє, оскільки вони не впливають на встановлені судом обставини.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч.2 ст.74 ГПК України).

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи фактичні обставини справи та положення діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та недоведеними і в їх задоволенні слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13-15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76- 79, 86, 91, 104, 123, 129, 185, 191, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Понесені позивачем судові витрати залишити за позивачем.

3. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідача - .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 08 лютого 2023 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи