УХВАЛА

м. Київ

02.02.2023Справа № 910/10582/22

Суддя Привалов А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю секретаря судового засідання Мазура В.М.,

справу № 910/10582/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Морські ворота Коблево"

до 1) Міністерства юстиції України;

2) Державної установи "Кропивницька виправна колонія (№6)"

про скасування державної реєстрації, припинення права власності на об`єкти та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: Малиніна О.Ю.;

від відповідача-2: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Морські ворота Коблево" з позовом до 1) Міністерства юстиції України; 2) ) Державної установи "Кропивницька виправна колонія (№6)" про скасування державної реєстрації, припинення права власності на об`єкти та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що на земельній ділянці з кадастровим номером :12:055:0146, яка належить йому на праві приватної власності, розташовані об`єкти, котрі являються тимчасовими, некапітальними спорудами та на які незаконно було зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем-1, що суперечить вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 за № 868, у зв`язку з чим позивач просить суд:

- скасувати державну реєстрацію права власності Міністерства юстиції України на базу відпочинку "Хвиля", загальною площею 371,9 кв. м. по вул. Лазурній, 7, у селі Коблеве Березанського району Миколаївської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09;

- припинити право власності Міністерства юстиції України на базу відпочинку "Хвиля", загальною площею 371,9 кв. м. по вул. Лазурній, 7, у селі Коблеве Березанського району Миколаївської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09;

- зобов`язати Міністерство юстиції України та Державну установу "Кропивницька виправна колонія (№6)" усунути перешкоди у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Морські ворота Коблево" земельною ділянкою з кадастровим номером :12:055:0146, площею 0,22 га, яка розташована в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, шляхом демонтажу розташованих на ній споруд та об`єктів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 відкрито провадження у справі № 910/10582/22 та вирішено її здійснювати за правилами загального позовного провадження, враховуючи категорію та складність справи, а також кількість учасників справи. Підготовче засідання у справі призначено на 17.11.2022.

15.11.2022 на адресу суду від Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

За результатами судового засідання 17.11.2022 судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 08.12.2023.

08.12.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі № 910/10582/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/13311/22, предметом розгляду якої є визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» від 25.10.2022 за № 4749/5, оскільки оспорюваним наказом Мінюсту скасовано, зокрема, рішення від 18.08.2020 № 53661904, прийняте державним реєстратором Коблевської сільської рада Березанського району Миколаївської області Морозовим С.А. про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:055:0146, що є предметом спору у справі № 910/10582/22. При цьому, позивач просить розглянути подану заяву без участі представника позивача.

Крім того, 08.12.2022 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Дане клопотання обґрунтоване тим, що наказом Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» від 25.10.2022 за № 4749/5 задоволено скаргу Державної установи "Кропивницька виправна колонія (№6)" та скасовано рішення від 18.08.2020 № 53661904, прийняте державним реєстратором Коблевської сільської рада Березанського району Миколаївської області Морозовим С.А. про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:055:0146, за захистом прав на яку звернувся позивач, а відтак, на думку представника відповідача-1, відсутній предмет спору.

В підготовче засідання 08.12.2022 представники позивача та відповідача-2 не з`явилися.

Представник відповідача-1 просив задовольнити клопотання про закриття провадження у справі та відмовити в задоволенні заяви позивача про зупинення провадження у справі.

Суд, розглянувши клопотання представника Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі, відмовив у його задоволенні, оскільки господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Проте, як вбачається з матеріалів даної справи, позивач наполягає на порушенні його прав відповідачами, за захистом яких він звернувся з позовому до суду, що виключає застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Водночас, суд відклав вирішення заяви позивача про зупинення провадження у справі, оскільки на день розгляду справи № 910/10582/22 відсутні докази відкриття провадження у справі № 910/13311/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 відкладено підготовче засідання у справі на 02.02.2023.

15.12.2022 на адресу суду від відповідача-2 надійшла заява, в якій останній підтримав заперечення Міністерства юстиції України проти позовних вимог, викладені у відзиві, та просить здійснювати розгляд справи № 910/10582/22 за відсутності представника Державної установи "Кропивницька виправна колонія (№6)".

02.02.2023 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. При цьому, у поданому клопотанні позивач також просив суд розглянути та задовольнити раніше подану заяву про зупинення провадження у справі.

В підготовче засідання 02.02.2023 представники позивача та відповідача-2 не з`явилися.

Представник відповідача-1 заперечив щодо зупинення провадження у справі.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Морські ворота Коблево" про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупиняється, а неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Тобто йдеться про те, що господарський суд не може розглядати певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості вимог.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Так, об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Враховуючи викладене вище, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Провадження у справі зупиняється у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (постанова Верховного Суду України від 01.02.2017р. у справі №6-1957цс16).

Судом встановлено, що свої вимоги у даній справі позивач обґрунтовує тим, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером :12:055:0146, на якій знаходиться база відпочинку «Хвиля», право власності на яку зареєстровано за відповідачем-1. На думку позивача, державну реєстрацію права власності на вказане майно здійснено без дотриманням вимог законодавства, що призвело до порушення права власника земельної ділянки, на якій таке майно розташовано, оскільки земельна ділянка у постійне користування ані відповідачам, ані Державній пенітенціарній службі України не передавалось.

Міністерство юстиції України подало суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечило, посилаючись на те, що наказом Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» від 25.10.2022 за № 4749/5 задоволено скаргу Державної установи "Кропивницька виправна колонія (№6)" та скасовано рішення від 18.08.2020 №53661904, прийняте державним реєстратором Коблевської сільської рада Березанського району Миколаївської області Морозовим С.А. про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:055:0146, за захистом прав на яку звернувся позивач

Водночас, ТОВ "Морські ворота Коблево" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» від 25.10.2022 за № 4749/5.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 відкрито провадження у справі № 910/13311/22 за позовом ТОВ "Морські ворота Коблево" до Міністерства юстиції України визнання протиправним та скасування наказу «Про задоволення скарги» від 25.10.2022 за № 4749/5.

Отже, за результатами розгляду справи № 910/13311/22 буде встановлено правомірність або неправомірність реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:055:0146, права на яку набув позивач, та як наслідок наявність або відсутність порушених прав позивача у справі № 910/10582/22.

У п.72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99) зазначено: "Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції (995_004), яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів."

Посилання, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду, міститься і у справах Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України" та інші.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В контексті прецедентної практики Європейського суду з прав людини кожному, справа щодо кого розглядається судом, повинно бути забезпечено можливість довести суду свою позицію стосовно питань, які є предметом розгляду. Звідси, право бути почутим судом є однією з найважливіших складових верховенства права.

Відповідно до ст. 13 вказаної Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Рішеннями ЄСПЛ у справах „Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27.10.1993 (п. 33), та „Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні „справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, „без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (ст. 15 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховано, що пункт 1 статті 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд".

Розглядаючи справу №5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що вирішення спору у даній справі без урахування висновків суду по справі №910/13311/22 може призвести до порушення принципів змагальності та рівності учасників справи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №910/10582/22, у зв`язку із чим заява позивача підлягає задоволенню.

Пунктом 8 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Керуючись ст. 182, 183, 227, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 910/10582/22 до остаточного вирішення спору у справі №910/13311/22.

2. Зобов`язати учасників процесу повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

3. Згідно ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 06.02.2022.

Суддя А.І. Привалов