СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Харків Справа № 917/230/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Зубченко І.В., суддя Радіонова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу (вх. №1503 П/3) Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", м. Полтава

на рішення господарського суду Полтавської області
від 27.10.2022 року (повний текст рішення складено та підписано 06.12.2022)
у справі за позовом до про№917/230/22 (суддя Паламарчук В.В.) Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", м. Полтава Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд", м. Київ стягнення 300 000,00 грн.
ВСТАНОВИВ:

18.02.2022 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" про стягнення 300 000,00 грн - сплаченої попередньої оплати згідно Договору №01/08 від 25.08.2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що згідно з п. 3.1 договору №01/08 замовник здійснює передоплату робіт в сумі вартості одного реставрованого колодязя шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника. За умовами п. 5.2 договору, термін виконання складає 120 робочих днів з моменту отримання заявки від замовника. Оскільки обов`язкова письмова форма заявки за договором не визначена, то сторонами було досягнуто попередньої домовленості про те, що підрядник приступить до виконання робіт у найкоротші строки після отримання коштів, визначених у п. 3.2 договору.

Згідно з даними бухгалтерії КП ПОР «Полтававодоканал», станом на момент подачі даного позову за ТОВ «Капіталмістобуд» існує заборгованість в сумі 300 000,00 грн. Таким чином розмір заборгованість відповідача становить 300 000,00 грн, що утворилася внаслідок отримання відповідачем грошових коштів та подальшого не виконання ним своїх зобов`язань за договором та не підтвердження ним належним чином обсягу виконаних робіт, а її розрахунок повністю складається із зазначеної суми.

Ухвалою суду від 05.04.2022 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №917/230/22 зокрема, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 27.10.2022 (повний текст складено та підписано 06.12.2022) відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що рахунок на оплату №239 від 29.07.2021 та його оплата позивачем, не може розцінюватися, як заявка замовника на виконання робіт, оскільки сам рахунок є лише документом, що містить платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Крім того, рахунок на оплату датований раніше ніж мало місце саме укладення договору №01/08 від 25.08.2021 між сторонами.

Не погодившись з ухваленим рішенням Комунальне підприємство Полтавської обласної ради Полтававодоканал, м. Полтава звернулось з апеляційною скаргою №юр/4333 від 15.12.2022 за змістом якої просило суд:

- прийняти цю апеляційну скаргу до розгляду та порушити провадження у справі;

-рішення господарського суду Полтавської області від 27.10.202 по справі №917/230/22 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі;

-стягнути на користь Комунального підприємтсав Полтавської обласної ради Полтававодокал (юридична адреса:36020, м. Полтава, вул.. Пилипа Орлика, 40-а, р/р НОМЕР_1 , ПАТ МТБ Банк, МФО -328168, , ) з Товариства з обмеженою відповідальністю Капіалмістобуд (Юридична адреса:03067, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 53, офіс 306, р/р IBAN: НОМЕР_2 в АТ ОТП БАНК", м. Київ, МФО 300528, , ІПН 55) 300 000,00 грн.;

-вирішити питання про розподіл судових витрат.

В додатках до апеляційної скарги апелянтом надано:

-платіжне доручення про оплату судового збору оригінал для суду, та копія для відповідача;

-копія першої сторінки рішення господарського суду Полтавської області від 27.10.2022 по справі №917/230/22 з відміткою позивача про отримання;

-докази направлення цієї апеляційної скарги на адресу відповідача;

-копія наказу №236-К/тр від 05.12.2022 р. на підтвердження повноважень особи, що підписала апеляційну скаргу.

Крім того, за змістом апеляційної скарги скаржник зазначив, що у зв`язку з тим,що ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та враховуючи незначне складність справи, апелянт просить суд розглянути дану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з вимогами гл. 10 ГПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Позивач зазначає, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права внаслідок неповного дослідження судом матеріалів справи та неповного з`ясування всіх обставин справи, а відтак таким, що підлягає скасуванню.

Апелянт звертає увагу суду на те, що відповідач в порушення умов договору та попередніх домовленостей, надав позивачу рахунок на оплату №23 від 29.07.2021 на загальну суму договору 639 493, грн.. з ПДВ. Зважаючи на те, що за приписами п. 9.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання, умовами договору не визначено обов`язок позивача здійснити 100% передоплату до початку виконання робіт, платіжним дорученням №4465 від 26.08.2021 відповідачу було перераховано 300 000,00 грн. з призначенням платежу як «оплата за ремонт каналізаційних колодязів по вул. Г.Сталінграда згідно договору 01/08 та рахунку №239 від 29.07.2021 р. без тендера, у т.ч. ПДВ 20% 50 000 грн.». Таким чином, позивач стверджує, що ним виконано свої зобов`язання за вказаним договором, від виконання умов договору протягом терміну його дії не відмовлявся.

Відповідач до ремонту вказаних у договорі каналізаційних колодязів не приступив, чим порушив свої зобов`язання за вказаним договором і внаслідок чого у нього виник обов`язок повернути вказані кошти позивачу. Жодних документів на підтвердження зворотного підрядник (відповідач) позивачу не надав. Відповідач отримані від позивача кошти в сумі 300 000,00грн. позивачу не повернув.

Відтак, на думку позивача, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, що на думку останнього є порушенням умов даного договору.

Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу 300 000,00 грн., перерахованих до початку виконання робіт і зв`язку із фактичним невиконанням зобов`язання за договором.

Також, апелянт вважає, що судом першої інстанції було проігноровано твердження представника відповідача про те, що здійснення попередньої оплати ототожнюється із домовленістю сторін та свідчить про виконання позивачем умов договору, зокрема в частині здійснення передоплати. Посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження виконання ним п. 5.2 договору, а саме подання заявки на виконання робіт відповідачем не свідчить про те, що у відповідача не виникло зобов`язання з повернення суми попередньої оплати товару. При цьому, акцентує увагу суду, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено конкретний порядок оформлення заявки та обов`язковість письмової форми такої заявки.

Крім того, скаржник вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що оскільки заявка на виконання робіт, від замовника не надходила, то і термін виконання не розпочався. При цьому, на думку позивача, суд першої інстанції не звернув увагу на п. 3.2 договору, яким визначено, що замовник здійснює передоплату робіт в сумі вартості одного реставрованого колодязя шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника. При цьому, терміни здійснення передоплати договором не визначені. Таким чином, судом першої інстанції було проігноровано та не надано належної правової оцінки тому факту, що платіжним дорученням №4465 від 26.08.2021 р. відповідачу було перераховано 300 000,00 грн. з призначенням платежу як «оплата за ремонт каналізаційних колодязів по вул. Г.Сталінграда згідно договору 01/08 та рахунку №239 від 29.07.2021 без тендера, у т.ч. ПДВ 20% 50 000 грн.». В зв`язку із чим суд першої інстанції взагалі не дослідив та не з`ясував правову природу перерахованих відповідачу грошових коштів в розмірі 300 000, 00 грн. Зокрема, судом не було з`ясовано чи є вказана сума передоплатою відповідно до умов п. 3.2 договору.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.12.2022 р. в порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду цієї апеляційної скарги визначено суддю Чернота Л.Ф., тоді як іншими членами колегії є Зубченко І.В., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.12.2022, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на означене судове рішення та повідомлено учасників справи, що розгляд справи буде здійснюватися без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі частини 10 статті 270 ГПК України, оскільки ціна позову в даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Встановлено учасникам справи строк до 10.01.2023 року (включно) для подання відзиву на апеляційну скаргу разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч. 2 ст. 263 ГПК України. Запропоновано учасникам справи в строк до 10.01.2023 року (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи в порядку ч. 4 ст. 262 ГПК України. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду . Витребувано матеріали справи №917/230/22 з Господарського суду Полтавської області.

16.01.2023 на виконання вимог ухвали суду від 27.12.2022 з господарського суду Полтавської області надійшли матеріали справи №917/230/22.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивача не скористався.

Клопотань від учасників справи про розгляд апеляційної скарги з їх повідомленням (викликом) до суду також не надходило.

Враховуючи положення ч. ч. 13, 14 ст. 8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені та сторонами не заперечуються наступні обставини:

25.08.2021 між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (замовник за договором - позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" (підрядник за договором; відповідач по справі) було укладено договір №01/08.

За умовами укладеного договору, підрядник зобов`язується за замовленням замовника виконувати, а замовник зобов`язується приймати і оплачувати наступні роботи: "Поточний ремонт каналізаційних колодязів по вул. Героїв Сталінграда у м.Полтава методом торкретування з армуванням та ін`єкційної гідроізоляції швів між кільцями двокомпонентною поліуретановою смолою фірми Bauchemie (Німеччина)", ДК 021:2015:45442000-7 - Нанесення захисного покриття (п.1.1. Договору).

Виконання підрядником робіт за даним договором оформляється актом приймання-здачі виконаних робіт за кожен виконаний колодязь, який підписується повноважними представниками сторін та скріплюється печатками (п.1.2. договору).

При укладенні договору пунктами 3.1. та 3.2., сторони погодили, що вартість договору становить 693 493,20 грн, у тому числі 20% ПДВ - 115 582,20 грн.

Замовник здійснює передоплату робіт в сумі вартості одного реставрованого колодязя шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Решту вартості замовлення - замовник оплачує за кожен наступний колодязь протягом 3-х банківських днів після підписання уповноваженими представниками сторін Акту приймання-здачі виконаних робіт за попередній колодязь, до повного виконання підрядником робіт (п.3.3 договору).

Як стверджує позивач, ним на виконання умов договору на підставі виставленого відповідачем рахунку на оплату №239 від 29.07.2021 було перераховано передплату в розмірі 300 000,00 грн. Даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №4465 від 26.08.2021 (а.с.11).

Термін виконання робіт складає 120 робочих днів з моменту отримання заявки замовника (п. 5.2 договору).

Відповідно до п.6.1 договору, здавання-приймання після закінчення роботи здійснюється комісією замовника, в присутності представника підрядника, про що складається відповідний акт.

Даний договір діє до 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.9.1 договору).

Позивач стверджує, що після здійснення ним попередньої оплати, відповідач до ремонту вказаних у договорі каналізаційних колодязів не приступив, чим порушив свої зобов`язання за вказаним договором.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 300 000,00 грн перерахованих до початку виконання робіт за договором №01/08 від 25.08.2021.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав, зокрема наступні докази: Договір №01/08 від 25.08.2021 (а.с. 8-9), рахунок на оплату №239 від 29.07.2021 (а.с. 10), платіжне доручення №4465 від 26.08.2021 (а.с. 11).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом даного договору є поточний ремонт каналізаційних колодязів по вулиці Г.Сталінграда у м. Полтава методом торкретування з армуванням та ін`єкційної гідроізоляції швів між кільцями двохкомпонентною поліуретановою смолою фірми «Bauchemie» (Німеччина), ДК 021:2015:45442000-7 - Нанесення захисного покриття.

Предметом спору за даною справою є стягнення коштів у розмірі 300 000, 00 грн.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами вимог статті 173 ГК України та статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений між сторонами договір №01/08 від 25.08.2021 за своєю правовою природою є договором підряду та підпадає під регулювання статей 837-864 Цивільного кодексу України.

Приписами частини першої статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст.846 ЦК України).

Судова колегія апеляційної інстанції звертає увагу на те, що одним з основних принципів господарського удочинства є принцип змагальності, в силу якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик вчинення чи невчинення нею процесуальних дій (ст.13 ГПК України). Крім того, згідно ст.79 ГПК України, наявність обставини, а яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, подані на її підтвердження, є більш вірогідними, ніж докази, подані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом досліджено укладений сторонами договір та встановлено, що термін виконання робіт складає 120 робочих днів з моменту отримання заявки замовника (п. 5.2 Договору).

Однак, заявка замовника (позивача) на виконання робіт в матеріалах справи відсутня.

Як вищезазначено, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що оскільки обов`язкова письмова форма такої заявки за договором не визначена, то сторонами було досягнуто домовленості про те, що підрядник (відповідач) приступить до виконання робіт у найкоротші строки після отримання коштів.

За твердженням представника позивача, здійснення позивачем попередньої оплати згідно виставленого відповідачем рахунку і є заявкою замовника.

При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які могли б підтвердити досягнення між сторонами домовленості про те, що підрядник (відповідач) приступить до виконання робіт у найкоротші строки після отримання коштів (додаткові угоди, листування, узгодження тощо).

При цьому, п.5.2. договору, сторонами чітко визначено, що термін виконання робіт, який складає 120 робочих днів починає відраховуватись саме з моменту отримання заявки замовника.

Але, позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження виконання ним п.5.2. договору, а саме подання заявки на виконання робіт відповідачем.

Рахунок на оплату №239 від 29.07.2021 (а.с.10) та його оплата позивачем, не може бути розцінений, як заявка замовника на виконання робіт. Оскільки сам рахунок є лише документом, що містить платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти.

Крім того даний рахунок на оплату №239 від 29.07.2021 на підставі якого позивачем були перераховані кошти, датований раніше, ніж мало місце саме укладення договору №01/08 від 25.08.2021 між сторонами.

За даною справою, відсутні докази направленя позивачем на адресу відповідача листів-вимог, претензій, тощо стосовно виконання своїх зобов`язань за договором або повернення коштів.

Також, замовник (позивач) згідно приписів п. 2.3.3 договору мав право призначати підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення неякісної роботи іншим особам за рахунок підрядника.

Однак позивач, стверджуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, вказаних у п. 2.3.3 договору дій не вживав, замість цього, в порушення вимог п. 5.2 договору до укладення договору перерахував кошти у розмірі 300000,00 грн.

Крім того, твердження апелянта про те, що між сторонами до укладення договору існували попередні домовленості щодо порядку і строків виконання робіт та оплати за виконані роботи спростовуються пунктом 9.4 укладеного між сторонами договору, за змістом якого врегульовано, що з укладанням цього договору всі попередні переговори, угоди, листування та протоколи про наміри з питань, що стосуються даного договору, втрачають юридичну силу.

Також, судова колегія апеляційної інстанції вважає необґрунтованими твердження позивача стосовно того, що місцевий господарський суд не звернув увагу на п. 3.2 договору та взагалі не дослідив та не з`ясував правову природу перерахованих відповідачу грошових коштів у розмірі 300 000,00 грн. та не з`ясовано, чи є вказана сума передоплатою. Оскільки, в додатках до позовної заяви Комунальним підприємством Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» надано копію платіжного доручення №4465 від 26.08.2021 на суму 300000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за ремонт кан.колодязів по вул. Г. Сталінграда зг.Дог.№01/08 та рах.№239 від 29.07.21 без тендера, у т.ч. ПДВ 20% 50000 грн.». Тобто, позивачем в призначенні платежу не зазначено, що ця сума є передоплатою.

Твердження позивача, що перерахувавши відповідачу - 300 000,00 грн., ним повністю виконано свої зобов`язання за вказаним договором є необґрунтованим. Оскільки вартість договору становить 693 493,20 грн., у тому числі 20% ПДВ 115 582,20 грн. І рахунок на оплату №239 від 29.07.2021 був виставлений позивачу саме на вказану суму.

Серед іншого, пунктом 2.4.3 зокрема сторони погодили, що розрахуватися з підрядником після виконання робіт та підписання акту здачі-приймання виконаних робіт в п`ятиденний строк після надання рахунку підрядником.

Матеріали даної справи не містять акту здачі-приймання виконаних робіт.

Також до суду не надано доказів вартості одного реставрованого, для того, щоб визначити в якій сумі замовник (позивач) повинен був перерахувати передоплати на розрахунковий рахунок підрядника (відповідача).

Крім того, якщо позивач (замовник) після сплати 300 000, 00 грн. розумів що відповідач (підрядник) не виконує свої зобов`язання за договором згідно приписів п. 4.6 договору замовник (позивач) мав право достроково розвівати договір.

Також пунктом 2.3.2 у разі якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку неможливе, замовник має право на розірвання договору на відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ст.ст.78-79 ГПК України).

З урахуванням усіх обставин цієї справи у сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи спірне рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення на основі всіх доводів, що були належним чином надані сторонами і підтверджувалися наявними в матеріалах справи доказами.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що рішення Господарського суду Полтавської області від 27.10.2022 року у справі №917/230/22 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

За таких підстав рішення Господарського суду Полтавської області від 27.10.2022 року у справі №917/230/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги Позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 280 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", м. Полтава на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.10.2022 року у справі № 917/230/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 27.10.2022 року у справі №917/230/22 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", м. Полтава

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.02.2023.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова