ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 Справа № 914/1893/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю., за участі секретаря судових засідань Копача М.Р., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), м. Львів,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ,

про стягнення 2471331,14 грн.

За участі представників:

від позивача: Овчарук О.О. - адвокат,

від відповідача: Ган Х.П. - адвокат,

від третьої особи: не з`явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), м. Львів, 2471331,14 грн., у тому числі: 1935911,3 грн. основного боргу, 203668,48 грн. пені, 23867,4 грн. трьох процентів річних та 307883,96 грн. інфляційних втрат. Ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ.

Стислий виклад позиції позивача.

Між сторонами у справі укладено типовий Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії». Відповідач не виконав взятих на себе за цим Договором зобов`язань з своєчасної оплати спожитого з 01.10.2021 р. до 31.12.2021 р. природного газу. Заборгованість становить 1935911,3 грн. Враховуючи викладені обставини та керуючись п. 4.5. Типового договору і ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, пеню, три проценти річних й інфляційні.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач посилається на ту обставину, що у грудні 2021 р. він споживав газ, який поставлявся йому Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на підставі Договору № 12-1643/21-БО-Т. Спожитий у грудні 2021 р. природний газ у кількості 53,3 тис. м куб. позивач оплатив платіжними дорученнями № 28889, № 28890 та № 28891.

Відповідача включено до Реєстру споживачів нового Постачальника (Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»), з яким у відповідача у грудні 2021 р. укладено договір на постачання природного газу. В зв`язку з цією обставиною позивач мав припинити постачати відповідачу природний газ у грудні 2021 р. Договірні зобов`язання сторін за Договором постачання природного газу постачальником «останньої надії» припинились на підставі п. 11.3. цього Договору.

Відповідач, всупереч вимогам п. 4.4. Договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», не отримував від позивача рахунків на оплату спожитого у грудні 2021 р. природного газу, а тому й не міг його оплатити. Згідно з вимогами п. 4.3. згаданого Договору, природний газ підлягав оплаті до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява залишалась ухвалою суду без руху. Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою її прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 02.11.2022р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та відкладено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 23.11.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/1893/22 до судового розгляду по суті.

Судове засідання у справі відкладалось з підстав, зазначених в наявних у матеріалах справи ухвалах суду.

Крім цього, судом задовольнялись клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру пені на 90 %. Клопотання мотивоване наявністю тенденції до постійного та значного збільшення ціни за 1 куб. метр природного газу протягом 2021 р. (з 8,1 грн. до 33 грн.). Крім цього, у грудні 2021 р. відбулось значне зростання ціни за 1 м куб. природного газу (з 16,8 грн. до 43,411430 грн.).

Пеня, три проценти річних, інфляційні втрати, які заявлено позивачем до стягнення з відповідача, становлять сукупно 28 % від розміру основного боргу, що свідчить про неспіврозмірність штрафних санкцій.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування: факту укладення між сторонами у справі Типового Договору постачання природного газу постачальником «останньої надії»; факту поставки позивачем відповідачу природного газу на підставі цього Договору; факту несвоєчасної оплати відповідачем отриманого природного газу, або ж доказування існування обставин, які спростовують факти, викладені у позовній заяві. Крім цього, доказуванню відповідачем підлягає факт існування виняткових обставин, за наявності яких законодавство надає суду право зменшувати розмір пені, відстрочувати та розстрочувати виконання судового рішення.

Вичерпний перелік доказів, якими сторони підтверджують наявність обставин, що є предметом доказування у справі, зазначено ними в додатках до позовної заяви, відзиву, заяв та пояснень у справі.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з такого.

Згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначене постачальником «останньої надії» строком на три роки як переможець конкурсу.

Згідно з пунктом 26 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник «останньої надії» - це визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Відповідно до п. 41-8 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року дано вказівку акціонерному товариству «Магістральні газопроводи України», Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», операторам газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Відповідач є бюджетною установою (в значенні Бюджетного кодексу України) і він визнає цю обставину у відзиві (сторінка 2 відзиву).

У відповідності до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, який затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (надалі - Кодекс ГТС), реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.

Інформаційна платформа щоденно до 06:00 UTC (08:00 за київським часом) години для зимового періоду та 05:00 UTC (08:00 за київським часом) години для літнього періоду газової доби надсилає операторам газорозподільних систем, оператору газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та постачальнику «останньої надії» перелік ЕІС-кодів споживачів, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії».

Оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.

Позивач стверджує, що об`єми природного газу, спожитого Відповідачем з 1 листопада 2021 року, автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем. Вказана обставина не заперечується та не спростовується відповідачем.

Факт включення Відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого Відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується листом оператора ГТС з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма № 10); відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом, які долучено позивачем до позовної заяви у вигляді паперової копії принтскрину з його особистого кабінету на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» та постанови № 3011 від 24.12.2019 р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» () є оператором газотранспортної системи.

Нормами пункту 5 глави 1 розділу І та пункту 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що «інформаційна платформа» - це електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу, відповідно до вимог цього Кодексу. Функції адміністратора цієї платформи виконує оператор газотранспортної системи.

Згідно з пунктом 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015р. (надалі - Правила), постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI Правил, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник «останньої надії» зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Факт акцептування відповідачем шляхом споживання газу за відсутності іншого постачальника публічної оферти постачальника «останньої надії» (позивача) та факт укладення між сторонами у справі Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» визнається самим відповідачем у відзиві та підтверджується копіями Актів № 16076, № 19616, приймання-передачі спожитого відповідачем природного газу, платіжних доручень № 28892, № 28893, № 28894, Типового договору № 499, які підписано сторонами у справі.

Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» затверджено постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

Відповідно до підпункту 4.2. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Пунктом пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу ГТС встановлено, що у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Наведене підтверджує доводи позивача про те, що він проводить нарахування кількості спожитого відповідачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 1 грудня 2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ), відповідно до п. 4.1. Договору, опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price. Ціна природного газу також підтверджується довідкою позивача.

Долученими позивачем до позовної заяви паперовими копіями електронного реєстру пар споживачів на 01.01.2021 р. та електронної інформації щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника останньої надії, підтверджується той факт, що відповідачу присвоєно ЕІС код споживача природного газу 56ХS000178TF700С. Згідно з відомостями інформаційної платформи Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», які додатково викладено цим товариством у його листі від 08.06.2022 р., споживач з ЕІС-кодом 56ХS000178TF700С у період з 01.12.2021 р. до 25.12.2021 р. спожив 35111,99 м куб. природного газу, поставленого постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Відповідно до пункту 4.3. Договору, Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Згідно з п. 4.4. Договору відповідач мав обов`язок оплатити рахунок, наданий позивачем, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Позивач 21.01.2022 р. направив на адресу Відповідача рахунок № 1703 на оплату поставленого йому з 01.12.2021 р. до 25.12.2021 р. природного газу об`ємом 35,11199 тис. м куб. Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи копіями рахунку на оплату № 1703, списку № 21.01.2022 рекомендованих листів (№ п/п 32), № відправлення (ШКІ) 876. Рекомендоване поштове відправлення позивача за номером 876 вручене відповідачу 24.01.2022 р., що підтверджується відомостями з офіційного сайту ДП «Укрпошта», які долучено позивачем до позовної заяви.

У матеріалах справи немає доказів оплати відповідачем рахунку позивача № 1703 на суму 1935911,3 грн.

Доводи відповідача про те, що платіжними дорученнями № 28893 та № 28894 від 30.12.2021 р. він оплатив позивачу спожитий у грудні 2021 р. природний газ, необґрунтовані. У призначенні платежів, які здійснено відповідачем на підставі цих платіжних доручень, вказано, що оплачується рахунок № 32449. Цей рахунок стосувався оплати спожитого відповідачем у листопаді 2021 р. природного газу (розрахунковий період: 1-30 листопада2021 р.).

В силу положень п. 11.3. Типового договору посилання відповідача на факт укладення 16.12.2021 р. між ним та третьою особою у справі Договору № 12-1643/21-БО-Т не спростовують доводів позивача про не виконання відповідачем встановленого Типовим договором обов`язку з оплати поставленого позивачем природного газу. Відповідачем не подано суду доказів, того, що до складу 35,11199 тис. м куб. природного газу, який спожито споживачем з ЕІС-кодом 56ХS000178TF700С у період з 01.12.2021 р. до 25.12.2021 р., входить природний газ не лише внесений у алокацію позивача, а й той, який внесено у алокацію третьої особи у справі.

За таких обставин, відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання оплати споживачем поставленого йому природного газу у грудні 2021 р. загальною вартістю 1 935 911,30 грн. Таке право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Укладений між сторонами публічний типовий Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань.

Згідно з нормами статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509, 629, 714 ЦК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 2 статті 265 ГК України визначено, що договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Зобов`язанням, відповідно до ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Договір, згідно статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 222 ГК України визначено, що учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. Проте Відповідачем, в порушення умов Договору, досі не виконано своїх зобов`язань.

Відповідно до п.4.5 Типового договору, у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Таким чином, позивачем законно заявлено до стягнення з відповідача на підставі п. 4.5. Типового договору та ст. 625 ЦК України, крім суми заборгованості, ще й 203668,48 грн. пені, 23867,4 грн. трьох процентів річних та 307883,96 грн. інфляційних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 01.02.2022 р. до 30.06.2022 р. Зазначені суми трьох процентів річних та інфляційних підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Проте суд вважає за доцільне частково задовольнити клопотання відповідача про зменшення пені та на підставі норм ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити пеню, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до 183301,62 грн. Ухвалюючи рішення щодо зменшення пені, суд виходить з того, що відповідач є державною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, у кошторис на 2021 р., який затверджено 13.01.2021 р., закладено видатки відповідача на оплату спожитого природного газу, виходячи із значно нижчих цін за 1 тис. м куб. природного газу, ніж 36052,032 грн. 72884,558 грн. (без ПДВ), та без урахування тієї обставини, що станом на 01.11.2021 р. виникне необхідність включення до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитого відповідачем наприкінці 2021 р.

Суд не вбачає підстав для більшого зменшення розміру пені, яка підлягає до стягнення з відповідача, з огляду на ступінь виконання ним своїх зобов`язань (спожитий у грудні 2021 р. природний газ не оплачено, навіть частково), майнові інтереси обох сторін, ступінь та наявність вини відповідача у неналежному виконанні взятих на себе зобов`язань за Договором.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача повністю, оскільки спір у справі виник внаслідок його неправильних дій.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 13, 18, 73-79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1, ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) задовольнити частково.

Стягнути з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79000, м. Львів, пл. Шашкевича,1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 1 935 911, 30 грн. основного боргу, 183301,62 грн. пені, 23867,40 грн. трьох процентів річних, 307883,96 грн. інфляційних та 37069,97 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення складено 08.02.2023 р.

Суддя Бортник О.Ю.