ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" лютого 2023 р. м. Рівне Справа № 918/727/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вараської міської ради

до відповідача ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі в частині та зобов`язання повернути протирадіаційне укриття площею 138 кв.м.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від прокуратури: Кректун О.А.;

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

16 вересня 2022 року керівник Вараської окружної прокуратури (далі - прокуратура) в інтересах держави в особі Вараської міської ради (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 (далі - відповідач) про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі в частині та зобов`язання повернути протирадіаційне укриття площею 138 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 травня 2018 року відповідачем відповідно до договору-купівлі продажу придбано будівлю клубу, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 873,3 кв. м.

Відповідно до технічного паспорту на будівлю клубу розташованого за адресою АДРЕСА_1 , будівля клубу складається з будівлі (А-2), підвалу (Пд/А-2), вхідних сходів, приямків, прибудов тощо. Згідно інформації Вараської районної військової адміністрації, за адресою село Сопачів, Вараського району, Рівненської області, вул. Івана Гузового, 7, знаходиться захисна споруда (протирадіаційне укриття під обліковим записом № 6392), форма влансоті приватна, власник Нестерчук Р.Ю.

Прокуратура зазначає, що вищевказаний договір укладено з порушенням законодавства України, тому, вбачаються правові підстави для визнання недійсним договору купівлі - продажу будівлі клубу від 11 травня 2018 року в частині включення до площі будівлі клубу площі протирадіаційного укриття, яке становить 138 кв.м, оскільки у вказаній частині договір укладений з порушенням вимог ст. 32 Кодексу цивільного захисту України.

В судовому засіданні 06 лютого 2023 року представник прокуратури позовні вимоги підтримав та просив суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач у свою чергу не скористався наданим йому законом правами подати письмові заперечення проти позову, або будь-які інші письмові заперечення по суті спору.

Суд зазначає, що до матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачам копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місця проживання відповідача, яка також є офіційною адресою його місця проживання згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 3, 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Ухвала суду про порушення провадження у справі, ухвалу про закриття підготовчого провадження, ухвали про відкладення розгляду справи відповідачем не отримані, про що свідчать наявні у матеріалах справи поверення поштового відправлення адресату з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважається повідомленим про розгляд справи № 918/727/22 належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними у справі матеріалами.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даного спору, останній не скористалися свої процесуальним правом на подачу відзиву або будь-яких інших пояснень, тому вважає можливим здійснювати розгляд справи по суті.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання 06 лютого 2023 року не забезпечив.

Заяви та клопотання у справі.

08 листопада 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від прокуратури надійшли письмові пояснення.

15 листопада 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від прокуратури надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи інформації Департаменту соціального захисту та гідності Виконавчого комітету Вараської міської ради щодо місця реєстрації відповідача.

06 лютого 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від прокуратури надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/727/22 за позовом Керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вараської міської ради до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі в частині та зобов`язання повернути протирадіаційне укриття площею 138 кв.м., визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання для розгляду справи призначено на 17 жовтня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17 жовтня 2022 року відкладено підготовче засідання на 31 жовтня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 31 жовтня 2022 року відкладено підготовче засідання на 14 листопада 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 листопада 2022 року відкладено підготовче засідання на 28 листопада 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28 листопада 2022 року відкладено підготовче засідання на 19 грудня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19 грудня 2022 року закрито підготовче провадження по розгляду позовної заяви у справі № 918/727/22 за позовом за позовом Керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вараської міської ради до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі в частині та зобов`язання повернути протирадіаційне укриття площею 138 кв.м. та призначено розгляд справи № 918/727/22 до судового розгляду по суті на 09 січня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09 січня 2023 року відкладено розгляд справи 918/727/22 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 30 січня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30 січня 2023 року відкладено розгляд справи 918/727/22 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 06 лютого 2023 року.

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення, висновок суду та джерела права й акти їх застосування.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Вараською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" виявлено факт порушення інтересів держави в сфері цивільного захисту населення на території Вараської територіальної громади.

Встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 з 11 травня 2018 року є власником нерухомого майна - будівля клубу, яке розташоване за адресою: Рівненська область, Володимирецький район с. Сопачів, вул. Гузоватого І. 7, загальна площа якого становить 873,3 кв.м.

05 квітня 2017 року між Сопачівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Нестерчуком Романом Юрійовичем (орендар) укладено договір оренди, за яким орендодавець, на підставі рішення Сопачівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 05 квітня 2017 року № 512, надає орендарю в строкове платне користування нежитлове приміщення (будівлю клубу) 873,3 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 . Договір укладено строком на 5 років.

У подальшому, на підставі рішення Сопачівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 13 квітня 2018 року за № 651, 11 травня 2018 року між Сопачівською сільською радою (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), укладено договір купівлі - продажу будівлі клубу, за яким продавець, передає у власність покупцю будівлю клубу, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 873,3 кв. м.

Відповідно до технічного паспорту на будівлю клубу розташованого за адресою АДРЕСА_1 , від 22 квітня 2016 року, розробленого ФОП Карпюком І.В., будівля клубу складається з власне будівлі (А-2), підвалу (Пд/А-2), вхідних сходів, приямків, прибудов тощо.

Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-ІХ, у Рівненській області утворено Вараський район (з адміністративним центром у місті Вараш) у складі територій Антонівської сільської, Вараської міської, Володимирецької селищної, Зарічненської селищної, Каноницької сільської, Локницької сільської, Полицької сільської, Рафалівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Також, вказаною постановою у Рівненській області ліквідовано Володимирецький район.

Згідно інформації Вараської районної військової адміністрації, за адресою: село Сопачів, Вараського району, Рівненської області, вул. Івана Гузоватого буд. 7, знаходиться захисна споруда (протирадіаційне укриття під обліковим записом № 64392).

Форма власності - приватна. Власник - ОСОБА_1 .

Про наявність в приміщенні клубу в с. Сопачів колишнього Володимирецького району, Рівненської області, захисної споруди (протирадіаційне укриття) свідчить облікова картка № 30 від 13 січня 1992 року.

Згідно п. 2 вказаної карти, власником протирадіаційного укриття - зазначено сільську раду, тобто сільську раду. Тип укриття - вбудоване. Вказане протирадіаційне укриття призначене для укриття населення с. Сопачів (п. 3 Картки). Дата здачі в експлуатацію - 1992 рік, площа - 138 м2.

Таким чином, на момент прийняття Сопачівською сільською радою рішення № 651 від 13 квітня 2018 року "Про продаж об`єкта (приватизацію шляхом викупу) комунальної власності Сопачівської сільської ради" посадовим особам вказаної сільської ради та укладення договору - купівлі продажу будівлі клубу, загальною площею 873,3 кв. м., достовірно відомо про наявність за адресою Сопачів колишнього Володимирецького району, Рівненської області, вул. Івана Гузоватого буд. 7, захисної споруди цивільного захисту (протирадіаційне укриття під обліковим записом № 64392).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, до захисних споруд цивільного захисту належать: 1) сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів; 2) протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості; 3) швидко споруджувана захисна споруда цивільного захисту - захисна споруда, що зводиться із спеціальних конструкцій за короткий час для захисту людей від дії засобів ураження в особливий період.

Відповідно до ч. 12 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню).

Відповідно до п. 16 ч. 2 ст. 17 Кодексу цивільного захисту України, формування та реалізація заходів державної політики щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цивільного захисту, яким є Державна служба України з надзвичайних ситуацій.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить, зокрема, організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; визначення потреби фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд; організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту.

Отже, законодавець визначив систему органів (як державної виконавчої влади, так і місцевого самоврядування), що здійснюють реалізацію державної політики у сфері цивільного захисту, з розмежуванням їх повноважень в залежності від статусу відповідного органу в структурі органів влади в Україні та виходячи із форми власності (державної, комунальної чи приватної) на захисну споруду, а також визначив органи місцевого самоврядування як такі, що відповідальні за прийняття рішень про використання захисних споруд цивільного захисту населення як державної, так комунальної власності.

Суд зазначає, що всупереч вищевикладених норм законодавства України, захисна споруда цивільного захисту комунальної власності приватизована.

Окрім того слід зазначити, що захисна споруда відповідно до положень ч. 12 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, абз. 41 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України є обмежено обороноздатною річчю, позаяк не може відчужуватись із державної чи комунальної власності у приватну.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За абз. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1. ст. 21 ЦКУ суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Відповідно до ч.2 даної статті кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Суд зазначає, що зважаючи на вищевикладене, вбачаються правові підстави для визнання недійсним договору купівлі - продажу будівлі клубу від 11 травня 2018 року в частині включення до площі будівлі клубу площі протирадіаційного укриття, яке становить 138 кв.м, оскільки у вказаній частині договір укладений з порушенням вимог ст. 32 Кодексу цивільного захисту України.

Відповідно до положень ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Пунктом 2.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29 травня 2013 року передбачено, що на підставі статті 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Як зазначено у п. 2.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29 травня 2013 року "Про деякі питання практики визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", частиною третьою статті 207 Господарського кодексу України передбачена можливість припинення господарського зобов`язання, лише на майбутнє. Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов`язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов`язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 2 статті 208 Господарського кодексу України визначено, що у разі визнання недійсним зобов`язання кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади.

Відповідно до рішення Вараської міської ради № 46 від 15 грудня 2020 року "Про початок реорганізації Сопачівської сільської ради шляхом приєднання до Вараської міської ради", розпочато процедуру реорганізації Сопачівської сільської ради шляхом приєднання її до Вараської міської ради.

Згідно п. 2 вищевказаного рішення Вараська міська рада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Сопачівської сільської ради.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об`єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади.

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

У разі об`єднання всіх територіальних громад одного району в одну об`єднану територіальну громаду все майно спільної власності територіальних громад такого району є комунальною власністю об`єднаної територіальної громади, а пов`язані з таким майном права та обов`язки належать об`єднаній територіальній громаді з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

Таким чином, одержане Нестерчуком Р.Ю. в приватну власність протирадіаційне укриття, розташоване за адресою: село Сопачів Вараського району Рівненської області, вул. Івана Гузоватого, буд. 7, загальною площею 138 кв. м., підлягає поверненню Вараській міській раді Рівненської області.

Суд, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення відповідачем норм земельного, водного та цивільного законодавства, тому, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 4 962 грн. 00 коп.

У зв`язку із частковим повним задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, які призвели до необхідності позивачу звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 4 962 грн. 00 коп., покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати недійсним договір купівлі - продажу будівлі клубу від 11 травня 2018 року, укладений між Сопачівською сільською радою та ОСОБА_1 , в частині відчуження протирадіаційного укриття площею 138 кв.м., що знаходиться у підвальному приміщенні будівлі клубу (загальною площею 873,3 кв. м.) за адресою: АДРЕСА_1 .

3. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код. НОМЕР_1 ) повернути у власність територіальної громади в особі Вараської міської ради протирадіаційне укриття № 64392 площею 138 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код. НОМЕР_1 ) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 52 , р/р UA0015371, МФО 820172, , банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800) 4 962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судових витрат.

5. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08 лютого 2023 року.

Суддя Войтюк В.Р.