ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 лютого 2023 року Справа № 915/146/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали

за позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв (юридична адреса:54056, м. Миколаїв, пр. Миру, 62-А, , електронна адреса: ),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кацан Володимира Михайловича ( АДРЕСА_1 )

про: стягнення 155324,24 грн.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №224 від 31.01.2023, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Кацан Володимира Михайловича пеню за прострочення виконання зобов`язань за договором №541/7 від 06.07.2016 в розмірі 14 802,38 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява №224 від 31.01.2023 не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Відповідно до ч.2 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч.3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Як вбачається з поданої позовної заяви Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв, зазначену заяву підписав начальник КЕВ м.Миколаїв полковник Олександр Марцоха.

Разом з тим, до суду не надано відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про надання повноважень підпису позовних заяв начальнику КЕВ м.Миколаїв полковнику Мархоці Олександру ,як і не надано суду інших документів стососвно повноважень начальника КЕВ м.Миколаїв.

Відповідно до ч. 1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем всупереч вимог статті 164, 172 ГПК України не надано доказів відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, про що відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області складено акт (додається).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1) п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2 684,00 гривня.

Так, позивачем в позовній заяві викладено позовну вимогу майнового характеру на загальну суму стягнення 14 802,38 грн.

Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру про стягнення 14 802,38 грн. повинен складати 2 684,00 грн. (14 802,38 грн. х 1,5% = 222,04 грн., але не менше 2684,00 грн).

Як доказ сплати судового збору позивачем надано суду платіжне доручення від 14.12.2021 №1073 на суму 2 270,00 грн.

На виконання листа Державної судової адміністрації України «Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору» від 14.09.2018 №6-17517/18 суд здійснив перевірку зарахування судового збору, сплаченого позиваечм за подання позову у справі №915/146/23, згідно з платіжним дорученням від 14.12.2021 №1073 на суму 2 270,00 грн.

Згідно з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованою за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у автоматизованій програмі «Діловодство спеціалізованого суду», судовий збір, сплачений позивачем у сумі 2 270,00 грн (за платіжним дорученням від 14.12.2021 №1073) за звернення до господарського суду Миколаївської області з позовом до ФОП Кацан В.М. про стягнення заборгованості в розмірі 155 324,24 грн. по справі №915/1914/21.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.02.2022 у справі №915/1914/21 позовну заяву № 4605 від 24.12.2021 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва повернуто позивачу на підставі ч.4 ст.174 ГПК України.

У відповідності до ч.5 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі повернення заяви або скарги.

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України чи Закон України «Про судовий збір» не передбачають можливості при поданні нових позовних заяв, ураховувати платіжні доручення (квитанції) про сплату судового збору за заявами позивача, що вже подавались до суду, а тому після повернення позовної заяви за ухвалою суду від 15.02.2022 у справі №915/1914/21 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва отримав право на повернення суми судового збору, сплаченого у такій справі за платіжним дорученням №1073 від 14.12.2021 на суму 2 270,00 грн, яке приєднане до такої справи №915/1914/21, а тому таке платіжне доручення не може бути прийняте, в якості доказу сплати судового збору у цій справі.

Отже, оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, суд не приймає платіжне дорученням №1073 від 14.12.2021 на суму 2 270,00 грн, як належний доказ оплати судового збору за подання Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаєва до Господарського суду Миколаївської області позовної заяви №224 від 31.01.2023 (вх.№1417/23 від 07.02.2023).

Таким чином, всупереч вимог ст.164 ГПК України, позивач до позовної заяви не надав доказів підтверджуючих сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, - надаються суду в оригіналі.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №224 від 31.01.2023 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва залишити без руху.

2 Квартирно-експлуатаційному відділу м. Миколаєва усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в строк, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Квартирно-експлуатаційному відділу м. Миколаєва, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Додаток:

- Акт відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від 07.02.2023 на 1-му аркуші (позивачу).

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Семенчук