РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023Справа № 910/12063/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

до Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування"

про стягнення 1 573 174,26 грн

Представники:

від позивача: Марковська В.В.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування» про стягнення 1 573 174,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №86-22-с про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії споживачу №31526019ПВ від 28.12.2020 у частині сплати заборгованості відповідно до Графіку погашення заборгованості, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 1 573 174,26 грн, з яких 1 567 730,15 грн основного боргу та 5 444,11 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 13.12.2022.

18.11.2022 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 13.12.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 910/12063/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначено на 13.12.2022 у справі відмовлено з підстав відсутності у суду технічної можливості.

У підготовче засідання 13.12.2022 прибув представник позивача, представник відповідача не прибув.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 13.12.2022 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 10.01.23.

У підготовче засідання 10.01.2023 прибув представник позивача, представник відповідача не прибув.

У підготовчому засіданні 10.01.2023 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 31.01.2023.

У судове засідання 31.01.2023 прибув представник позивача, який підтримав позовні вимоги. Представники відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У встановлений строк відповідачем не було подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 31.01.2023, за відсутності представника відповідача, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У судовому засіданні 31.01.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (позивач, кредитор) та Державним підприємством «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування» (відповідачем, боржник) укладено (підписано та скріплено печатками сторін) Договір №86-22-с про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу №31526019ПВ від 28.12.2020, відповідно до п.1. якого відповідач визнав, підтвердив та зобов`язався сплатити в повному обсязі заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1 567 730,15 грн, станом на 18.08.2022, відповідно до графіка погашення заборгованості (ГПЗ), який є додатком №1 до договору про реструктуризацію, а саме: до 15.09.2022 у сумі 391 934,15 грн; до 15.10.2022 у сумі 391 932,00 грн; до 15.11.2022 у сумі 391 932,00 грн та до 15.12.2022 у сумі 391 932,00 грн.

У пункті 7 договору визначено, що у разі прострочення боржником оплати заборгованості за цим договором понад 5 календарних днів від терміну, встановленого в ГПЗ, та/або оплати поточного споживання понад 5 календарних днів від терміну, встановленого відповідним договором постачання електричної енергії, цей договір припиняє свою дію, в частині прав Боржника на розстрочення оплати заборгованості, а Кредитор набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу.

Згідно із п.8 договору він набуває чинності з дати отримання кредитором підписаного боржником примірника Договору про реструктуризацію. У разі неповернення примірника Договору про реструктуризацію протягом 3-х робочих днів Договір про реструктуризацію вважається не укладеним.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №86-22-с про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії споживачу №31526019ПВ від 28.12.2020 у частині сплати заборгованості відповідно до Графіку погашення заборгованості, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 1 573 174,26 грн, з яких 1 567 730,15 грн основного боргу та 5 444,11 грн 3% річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, між ТОВ «Київські енергетичні послуги» (позивач, кредитор) та ДП «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування» укладено (підписано та скріплено печатками сторін) Договір №86-22-с про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу №31526019ПВ від 28.12.2020, згідно умов якого боржник визнав, підтвердив та зобов`язався сплатити заборгованість згідно Графіку.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд зазначає, що згідно умов п. 7 Договору та ГПЗ строк виконання боржником зобов`язань є таким що настав.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 1 567 730,15 грн, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 1 567 730,15 грн, а відтак, задоволення позовних вимог у цій частині.

Крім того позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 5 444,11 грн.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних (період: з 16.09.2022 по 20.09.2022 на суму 391 394,15 грн та з 21.09.2022 по 31.10.2022 на суму 1 567 730,15 грн) суд зазначає, що визначені позивачем періоди нарахування є обґрунтованими, а розрахунок арифметично правильним, відтак, позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 5 444,11 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, літ. А; ідентифікаційний код: 01422832) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31; ідентифікаційний код: 41916045) заборгованість у розмірі 1 567 730 (один мільйон п`ятсот шістдесят сім тисяч сімсот тридцять) грн 15 коп., 3% річних у розмірі 5 444 (п`ять тисяч чотириста сорок чотири) грн. 11 коп. та судовий збір у розмірі 23 597 (двадцять три тисячі п`ятсот дев`яносто сім) грн 61 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.02.2023

Суддя Ю.В. Картавцева