ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року Справа № 915/339/22

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П. при секретарі судового засідання Степановій І.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Пересадівка Агро 2015" (55644, Миколаївська область, Баштанський район, с. Шевченкове, вул. Тєрєхова, 3, ), пред`явленим до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" (54025, м. Миколаїв, проспект Героїв України, 113, ), про стягнення грошових коштів у розмірі 1094000 гривень.

За участі представників сторін:

від позивача - адвокат Буряченко Т.М.

від відповідача - адвокат Кравець В.О.

13.09.2022 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалами сторін повідомлено про підготовче засідання призначене на 13.10.2022 року.

Ухвала, якою було повідомлено відповідача, повернута поштою, в зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 987).

13.10.2022 року судове засідання не відбулося, в зв`язку із знаходженням головуючого у справі у щорічній відпустці.

09.11.2022 року ухвалою-повідомленням сторонам було повідомлено про дату підготовчого засідання.

02.02.2022 року підготовче засідання було відкладене на 09.12.2022 року.

09.12.2022 року підготовче засідання було відкладене на 23.12.2022 року.

Ухвалою від 09.12.2022 року позивача було повідомлено про дату та час наступного підготовчого засідання.

23.12.2022 року протокольною ухвалою підготовче провадження було закрите та призначено судове засідання із розгляду справи по суті.

Ухвалою від 23.12.2022 року позивача повідомлено про призначене судове засідання із розгляду справи по суті.

19.01.2023 року судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Позивач у позові зазначив, що придбав у відповідача сільськогосподарську техніку вартістю 1094000 грн., яка відразу після початку експлуатації почала виходити з ладу. У період гарантійного обслуговування були виявлені недоліки та дефекти. Вимогу позивача про повернення сплачених коштів та розірвання договору купівлі-продажу відповідач задовольнити відмовився. Як на правову підставу своїх позовних вимог позивач послався на положення Закону України Про захист прав покупців сільськогосподарських машин, зокрема положення п. ґ ч. 2 ст. 9 цього закону, положення ст. ст. 678, 679, 680 ЦК України.

Із змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідачем не заперечуються обставини щодо продажу відповідачу сільськогосподарської техніки вартістю 1094000 грн., виходу її з ладу та усунення недоліків під час гарантійного обслуговування. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність істотного порушення вимог щодо якості товару та те, що товар є товаром неналежної якості. Вимога про повернення сплаченої за товар грошової суми не може бути задоволена без відмови від договору на законних підставах та пред`явлення вимоги разом із поверненням товару. При виявленні недоліків протягом гарантійного строку покупець за договором поставки не отримує прав, передбачених ст. 678 ЦК України, зокрема на відмову від договору в односторонньому порядку, але має право вимагати від постачальника (виробника) усунення дефектів виробів за його рахунок, відповідно до частини 5-8 ст. 269 ГК України. Підстав для стягнення вартості товару у позивача немає. Позовні вимоги є необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Будь-яких письмових доказів до відзиву відповідач не надав.

Позивачем було надано відповідь на відзив.

Відповідачем були надані заперечення на відповідь на відзив.

27.09.2022 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про вступ у справу як представника.

06.10.2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

06.12.2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

09.12.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

23.12.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи.

23.12.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника.

09.01.2023 року від представника позивача надійшла заява про виготовлення технічного запису судового засідання.

19.01.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про виклик експерта для надання роз`яснень стосовно висновку експерта.

19.01.2023 року від представника відповідача надійшло заперечення на клопотання про виклик експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як вказано у ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно ч. 1 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на представлені позивачем докази на підтвердження обставин викладених у позові, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, позицію сторін, викладену у заявах по суті, судом встановлено наступне.

07.07.2021 року у м. Миколаєві позивач (покупець) з відповідачем (продавець) уклали договір купівлі-продажу 44/59 431, згідно якого продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець у порядку й на умовах, передбачених даним договором, зобов`язався прийняти й оплатити техніку (товар), асортимент, кількість та комплектність якої визначається сторонами у специфікації (додаток до договору).

07.07.2021 року позивачем та відповідачем підписано специфікацію до договору купівлі-продажу, згідно якої предметом купівлі-продажу є агрегат ґрунтообробний з прутково-клітьовим котком ДЛМ-6 (Дукат-6) (далі за текстом агрегат Дукат-6) вартістю 1094000 грн.

Оплата позивачем придбаного товару на обумовлену договором вартість була здійснена за платіжними дорученнями №206 від 07.07.2021 року та №213 від 12.07.2021 року.

Поставка товару позивачу відбулася за накладною №4523 від 29.07.2021 року.

Приймання-передачу товару позивач та відповідач оформили шляхом складання 29.07.2021 року акту приймання-передачі за договором купівлі-продажу №41/59 431 від 07.07.2021.

Відповідно до п. 2.1 договору купівлі-продажу загальна вартість товару за даним договором становить 1094000 грн. разом із ПДВ.

Пунктом 3.1.3 договору купівлі-продажу передбачено, що продавець зобов`язаний здійснювати гарантійне обслуговування товару особисто або через свою уповноважену особу згідно договору на гарантійне обслуговування, який укладається окремо.

07.07.2021 року між позивачем (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон (виконавець) було укладено договір на гарантійне обслуговування придбаної у відповідача сільськогосподарської техніки, а саме агрегату ґрунтообробного з прутково-клітьовим котком ДЛМ-6 (Дукат-6), заводський номер 172.

Пунктом 1.1 договору на гарантійне обслуговування передбачено, що виконавець зобов`язується протягом строку, зазначеного у п.1.3 цього договору здійснювати гарантійне обслуговування причіпного та/або навісного сільськогосподарського обладнання вказаного у специфікації (додаток №1 до договору на гарантійне обслуговування).

У специфікації до договору на гарантійне обслуговування зазначений агрегат Дукат-6 із заводським №172.

Відповідно до п. 1.2 договору на гарантійне обслуговування під гарантійним обслуговуванням у цьому договорі розуміється усунення виконавцем на вимогу замовника недоліків техніки (гарантійний випадок), які виникли до моменту її передання замовнику за відповідним договором купівлі-продажу, укладеним між замовником та виконавцем, не пов`язані із порушенням замовником правил експлуатації та/або зберігання техніки, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили та були виявлені замовником в період дії гарантійного строку згідно п. 1.3 договору після передання техніки замовнику за відповідним договором купівлі - продажу.

Згідно п. 1.3 договору на гарантійне обслуговування, гарантійне обслуговування техніки здійснюється виключно протягом гарантійного строку, який складає 12 календарних місяців з моменту передання техніки покупцю за відповідним договором купівлі-продажу.

Пунктом 3.2.1 договору на гарантійне обслуговування передбачено обов`язок виконавця у разі настання гарантійного випадку та за умови відсутності підстав для відмови у гарантійному обслуговуванні передбачених п.п. 3.2.2 цього договору, усунути виявлені недоліки техніки у визначені договором терміни з моменту одержання відповідної заяви замовника.

Відповідно до п. 4.2 договору на гарантійне обслуговування по кожному факту проведення гарантійного обслуговування сторонами складається відповідний акт, у якому описується гарантійний випадок та здійснені виконавцем роботи по гарантійному обслуговуванню техніки.

З огляду на положення ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 253 ЦК України та з урахуванням того, що поставка товару позивачу відбулася 29.07.2021 року, гарантійним строком є строк з 30.07.2021 року до 30.07.2022 року.

14.09.2021 року представниками позивача та ТОВ Техноторг-Дон було складено акт виконаних робіт за договором гарантійного обслуговування. Із змісту акту вбачається, що за наслідками гарантійного обслуговування було виконано ремонт агрегату Дукат-6 шляхом заміни стійок, заміни маточини та ромашки.

24.05.2022 року представниками позивача та ТОВ Техноторг-Дон було складено акт виконаних робіт за договором гарантійного обслуговування, із змісту якого вбачається, що за наслідками ремонтних робіт проведено заміну кронштейну лівого крила. На агрегаті виявлено декілька тріщин на зварювальному шві.

01.07.2022 року представниками позивача та ТОВ Техноторг-Дон було складено акт виконаних робіт за договором гарантійного обслуговування, згідно якого були виконані зварювальні та малярні роботи, встановлені деякі деталі. В акті зазначено, що роботи виконані у повному обсязі. Претензій до якості виконаних робіт немає.

Виходячи з умов п. 3.2.1 договору на гарантійне обслуговування і враховуючи проведені ремонтні роботи, які зазначені в акті від 01.07.2022 року, а також запис в акті про те, що роботи виконані у повному обсязі, претензій до якості виконаних робіт немає, агрегат Дукат-6 станом на 01.07.2022 року недоліків не мав.

19.07.2022 року позивачем було направлено відповідачу вимогу №95 від 18.07.2022 року про розірвання договору та негайне повернення коштів, які були сплачені за агрегат.

У вимозі позивач зазначив, що під час експлуатації придбаного агрегату встановлено його неналежну якість, а дефекти зафіксовані в актах виконаних робіт за договором гарантійного обслуговування та у експертному висновку В-27 від 21.02.2022 року. Посилаючись на приписи п. ґ ч. 2 ст. 9 Закону України Про захист прав покупців сільськогосподарських машин позивач вимагає розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених грошових коштів.

У листі №95 позивач веде мову про недоліки агрегату Дукат-6, які були встановлені з 30.07.2021 (початок гарантійного строку) по 01.07.2022 року.

З огляду на правове обґрунтування вимог викладених у листі-вимозі №95 позивач фактично послався на положення п. ґ ч. 2 ст. 9 Закону України Про захист прав покупців сільськогосподарських машин, а не п. г ч. 2 ст. 9 цього закону.

Листом №97 від 05.04.2022 року відповідач відмовив у задоволенні вимоги із посиланням на недотримання позивачем положень ч. 2 ст. 678 ЦК України, а саме через відсутність підтвердження істотного порушення вимог щодо якості товару.

При цьому, як вбачається із вказаного листа відповідача, відповідач при розгляді заявлених вимог позивача виходив з положень п. г ч. 2 ст. 9 Закону України Про захист прав покупців сільськогосподарських машин, а не п. ґ ч. 2 ст. 9 цього закону.

Як було зазначено вище станом на дату направлення вимоги на адресу відповідача, тобто на 19.07.2022 року, з урахуванням проведених ремонтних робіт по усуненню недоліків 01.07.2022 року, агрегат Дукат-6 не мав недоліків та відповідав умовам договору та вимогам нормативно-правових актів.

Відносини між покупцями сільськогосподарських машин та їх виробниками, продавцями, виконавцями робіт і послуг з технічного сервісу, права та обов`язки покупців, механізм реалізації державного захисту покупців, обов`язки та відповідальність виробників, продавців, виконавців робіт, послуг регулюються та встановлюються Законом України Про захист прав покупців сільськогосподарських машин (останні зміни внесено законом № 124-IX від 20.09.2019 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про захист прав покупців сільськогосподарських машин покупці при виявленні недоліків у машині протягом гарантійного строку в порядку та строки, встановлені законом чи договором, мають право за своїм вибором вимагати від виробника, продавця машин та виконавця робіт і послуг з технічного сервісу:

а) безоплатного усунення недоліків машини або відшкодування витрат на їх усунення покупцем чи виконавцем робіт, послуг з технічного сервісу та відшкодування збитків;

б) надання їм (з доставкою на місце) на час ремонту неякісної машини справної машини аналогічної марки (моделі, модифікації);

в) повернення виробнику несправної машини для усунення недоліків в умовах виробництва та відшкодування збитків;

г) заміни машини на нову, якщо машина з вини виробника має істотні недоліки (три відмови третьої групи складності), та відшкодування збитків;

ґ) повернення машини неналежної якості, повернення коштів, відшкодування збитків і розірвання договору. Вимоги, зазначені у цій частині, щодо машин, що були у використанні й реалізовані іншому покупцеві, строк гарантії на які не закінчився, задовольняються за умови своєчасного повідомлення виробника, продавця про зміну власника.

З огляду на положення ч. 2 ст. 9 Закону України Про захист прав покупців сільськогосподарських машин позивач при виявленні недоліків, які були усунуті в ході гарантійного ремонту, в тому числі згідно акту від 01.07.2022 року, вправі був за своїм вибором вимагати від виробника, продавця машин та виконавця робіт і послуг з технічного сервісу:

а) безоплатного усунення недоліків машини або відшкодування витрат на їх усунення покупцем чи виконавцем робіт, послуг з технічного сервісу та відшкодування збитків;

б) надання їм (з доставкою на місце) на час ремонту неякісної машини справної машини аналогічної марки (моделі, модифікації);

в) повернення виробнику несправної машини для усунення недоліків в умовах виробництва та відшкодування збитків;

г) заміни машини на нову, якщо машина з вини виробника має істотні недоліки (три відмови третьої групи складності), та відшкодування збитків;

ґ) повернення машини неналежної якості, повернення коштів, відшкодування збитків і розірвання договору.

Позивач, скориставшись правом вибору на свій розсуд, замість права пред`явлення до відповідача вимоги по поверненню машини неналежної якості, повернення коштів, відшкодування збитків і розірвання договору передбаченого п. ґ ч. 2 ст. 9 закону, обрав право вимоги на безоплатне усунення недоліків машини, яке передбачене п. а ч. 2 ст. 9 закону.

Таким чином, з огляду на те, що агрегат Дукат-6 на момент звернення позивача із вимогою №95 не мав недоліків, позовні вимоги є безпідставними та такими, що не відповідають положенням ч. 2 ст. 9 Закону України Про захист прав покупців сільськогосподарських машин.

Суд, оцінюючи експертний висновок В-27 від 21.02.2022 року складений експертом Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати виходив із наступного:

По-перше. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Частиною 1 ст. 7 Закону України Про судову експертизу передбачено, що судово-експертну діяльність, крім державних спеціалізованих установ, їх територіальних філій, експертних установ комунальної форми власності, судових експертів, які не є працівниками зазначених установ також здійснюють інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про судову експертизу особа, яка замовляє судову експертизу, може доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 11 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні визначено, що торгово-промислові палати мають право, зокрема, проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Частиною 5 ст. 101 ГПК України встановлено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У експертному висновку В-27 від 21.02.2022 року не міститься даних, що висновок підготовлено для подання до суду, проте, зазначено, що висновок представляє собою незалежне судження експерта і сам по собі не породжує ніяких правових наслідків відносно об`єктів оцінки.

Отже, наданий позивачем експертний висновок не відповідає вимогам ст. 101 ГПК України.

Таким чином, з огляду на положення ч. 1 ст. 76 ГПК України висновок експерта В-27 від 21.02.2022 року не є доказом, на підставі якого можна встановити обставини, які входять у предмет доказування.

По-друге. Висновок експерта було складено 21.02.2022 року, тобто раніше 01.07.2022 року, коли на підставі договору на гарантійне обслуговування були усунуті усі недоліки агрегату Дукат-6.

Керуючись ст. ст. 237, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенню позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення (ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 06 лютого 2023 року.

Суддя А.П. Алексєєв