ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" січня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/864/22
Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" про ухвалення додаткового судового рішення у справі
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума"
до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"
про стягнення заборгованості в розмірі 7 190,88 грн
та за зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума"
про стягнення пені в сумі 373,33 грн
Секретар судового засідання Костюкович Ю.С.
В засіданні приймали участь:
від заявника: не з`явився
від відповідача (за первісним позовом): Деркач В.В. (в режимі відеоконференції)
Товариство з обмеженою відповідальністю "Київгума" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 7 190,88 грн.
Також, 08.11.2022 на адресу суду від ВП "Рівненська АЕС" надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ "Київгума" про стягнення 373,33 грн пені.
10.01.2023 Господарським судом Рівненської області винесено рішення по справі №918/864/22.
17.01.2023 на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" надійшла заява про стягнення 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
25.01.2023 на офіційну пошту суду від представника відповідача за первісним позовом надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.
Також, 25.01.2023 через систему "Елекронний суд" від представника заявника надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додатково рішення без його участі.
В судовому засіданні 26.01.2023 представник відповідача за первісним позовом просив відмовити в задоволенні поданої заяви, оскільки позивачем за первісним позовом порушено порядок та строк подачі такої заяви. Також, зазначав, що в акті виконаних робіт заявлено про стягнення 1 000,00 грн за написання відзиву на зустрічну позовну заяву, що є неправильним, оскільки зустрічна позовна заява задоволена.
Представник позивача за первісним позовом в судове засідання 26.01.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановлений законом строк, подав заяву про розгляд заяви без його участі.
У судовому засіданні 26.01.2023 судом було прийнято додаткове рішення, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи та заяви про розподіл судових витрат, суд дійшов до наступних висновків.
Частиною другою статті 221 ГПК України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з приписами ч. ч. 2 - 4 ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Так, представником позивача у позовній заяві від 20.10.2022 зазначено попередню (орієнтовну) суму судових витрат, зокрема, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, які становлять 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
У заяві від 17.01.2023 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача за первісним позовом адвокат Голосій Т.А. просить стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;
- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат в сумі 5 000,00 грн представник позивача за первісним позовом надав копії: ордеру серії АІ № 1295072 від 20.10.2022; Договору про надання правової допомоги № 01-06 від 01.06.2022; Завдання № 7 (додаток № 7 до Договору) від 10.10.2022; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським об`єднанням "Гростерс" на підставі Додатку № 7 від 10 жовтня 2022 року до Договору про надання правової допомоги № 01-06 від 01 червня 2022 року від 13.01.2023; Акт № 7 про надання правової допомоги згідно Договору про надання правової допомоги № 01-06 від 01 червня 2022 року (а.с. 139 - 144).
Судом встановлено, що 01.06.2022 між Адвокатським об`єднанням "Гростерс" (надалі - Об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київгума" (надалі - клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги № 01 - 06 (надалі - Договір, а.с. 142 - 143).
Відповідно до пункту 1.1. Договору, клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання здійснити захист, представництво або надавати інші види правової допомоги клієнту, а також його посадовим особам та працівникам, в будь який судових установах, підприємствах, установах, комісіях та організаціях будь - якої форми власності, у тому числі судах загальної юрисдикції, адміністративних, господарських судах всіх інстанції, Вищому антикорупційному суді України, в органах Служби безпеки України, в Національному антикорупційному бюро України, в Державному бюро розслідувань України, в органах Національної поліції України, органах державної виконавчої служби України, у приватних виконавців, в Державній фіскальній службі України та її територіальних органах, в Державній податковій службі України та її територіальних органах, в органах Прокуратури, нотаріальних конторах, банках, державній реєстраційній службі України та її територіальних органах в будь яких інших організаціях, підприємствах і установах на території України, для чого Клієнт надає Об`єднанню (адвокат об`єднання) право: подавати, підпрасувати від імені Клієнта будь які заяви, клопотання (як письмові, так і усні), скарги, звернення та інші документи, що стосуються виконання даного договору.
За надання правової допомоги Клієнт сплачує об`єднанню гонорару у розмірі та в порядку, передбаченому Додатком до цього Договору, що є невід`ємною його частиною (п. 3.1. Договору).
За приписами п. 3.2. Договору за результатами надання правової допомоги Клієнт сплачує об`єднанню гонорар у розмірі та в порядку, передбаченому Додатком до цього Договору, що є невід`ємною його частиною.
За результатами надання правової допомоги складається Акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої об`єднанням правової допомоги та вартість наданих послуг. Підпис клієнта в Акті засвідчує, що правова допомога надана належним чином і в клієнта відсутні претензії щодо якості її надання (п. 3.2. Договору).
Даний договір складений в двох оригінальних примірниках, по одному для кожної зі сторін (п. 9.1. Договору).
Вказаний Договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений відтисками печаток товариств.
13.01.2023 між ТОВ "Київгума" та АО "Гростерс" підписано Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським об`єднанням "Гростерс" на підставі Додатку № 7 від 10 жовтня 2022 року до Договору про надання правової допомоги № 01-06 від 01 червня 2022 року, яким сторони погодили, що розмір винагороди за консультування, попереднє опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, попереднє опрацювання матеріалів, формування правової позиції для розгляду справи в суді першої інстанції згідно Договору складає 1 000 ,00 грн.; розмір винагороди за вивчення документів, написання і подання позовної заяви згідно Договору складає 2 000,00 грн.; розмір винагороди за вивчення документів, написання та подання відповіді на відзив згідно Договору складає 1 000,00 грн.; розмір винагороди за вивчення документів, написання і подання відзиву на зустрічну позовну заяву згідно Договору складає 1 000,00 грн.
Також, 13.01.2023 між ТОВ "Київгума" та АО "Гростерс" підписано Акт виконаних робіт до Договору, яким сторони погодили, що Об`єднанням надано Клієнту наступну правову допомогу: консультування, попереднє опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, попереднє опрацювання матеріалів, формування правової позиції для розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 1 000 грн; підготовка та подання позовної заяви з додатками до Господарського суду Рівненської області про стягнення інфляційних втрат та 3 % (трьох відсотків) річних з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна енергетична станція" та формування додатків в розмірі 2 000,00 грн; написання та подання відповіді на відзив Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна енергетична станція" у справі № 918/864/22 в розмірі 1 000,00 грн; написання та подання відзиву на зустрічну позовну заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна енергетична станція" у справі № 918/864/22 в розмірі 1 000,00 грн.
Тобто, сторонами погоджено, що витрати за професійну правничу допомогу у справі № 918/864/22 в суді першої інстанції складає 5 000,00 грн.
Від імені Адвокатського об`єднання "Гростерс" при розгляді справи № 918/864/22 приймав участь адвокат Голосій Тарас Анатолійович, що підтверджується Ордером серії АІ № 1295072 від 20.10.2022.
Представник відповідача за первісним позовом у поданих запереченнях на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що представником позивача у вартість наданих адвокатських послуг враховано 1 000,00 грн за написання відзиву на зустрічну позовну заяву. Зазначає, що враховуючи задоволення зустрічного позову, то підстав для стягнення витрат відповідача за зустрічним позовом є безпідставним.
Так, як вбачається із матеріалів справи, в Акті виконаних робіт та Опису виконаних робіт, до вартості наданих послуг включено - написання та подання відзиву на зустрічну позовну заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна енергетична станція" у справі № 918/864/22 в розмірі 1 000,00 грн.
За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.
Проте, у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення позивач за первісною позовною заявою просить стягнути 1 000,00 грн судових витрат (адвокатських послуг) за написання відзиву на зустрічну позовну заяву, в якій він виступав як представник відповідача за зустрічною позовною заявою.
Відтак, враховуючи задоволення зустрічної позовної заяви, що виключає можливість стягнення витрат відповідача з позивача (за зустрічним позовом), суд відмовляє в задоволенні заяви в частині стягнення вартості наданих адвокатських послуг в розмірі 1 000,00 грн за написання відзиву на зустрічну позовну заяву.
Щодо заперечень представника відповідача за первісним позовом в частині невчасної подачі заяви про стягнення витрат за надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
За приписами ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Так, при зверненні до суду у поданій позовній заяві представник позивача за первісним позовом вказав, що орієнтовний розмір судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із подачею цього позову становить 4 000,00 грн.
Рішення у даній справі прийнято 10.01.2023, відтак останній день на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення було 16.01.2023 (оскільки 5-й день припав на вихідний - неділю).

Як вбачається із заяви про ухвалення додаткового рішення, вона сформована в системі "Електронний суд" 16.01.2023.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем за первісним позовом при подачі заяви про ухвалення додаткового рішення дотримано вимог ст. 126, 129 ГПК України та вчасно подано таку заяву.

Таким чином, заявником, згідно з вимогами статті 74 ГПК України, було доведено надання йому послуг правової допомоги під час розгляду справи №918/864/22.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи заперечення відповідача за первісним позовом проти стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинились.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

У разі недотримання вимог частини 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відтак, беручи до уваги заперечення відповідача за первісним позовом щодо розміру витрат на правничу допомогу, з огляду на обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, та беручи до уваги те, що стягнення з позивача витрат у заявленій сумі (5 000,00 грн) буде суперечити принципу розподілу таких витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2 500, 00 грн.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.ст. 77-79 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані документи, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою належними та достатніми доказами суму судових витрат у розмірі 2 500,00 грн. У решті вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" про ухвалення додаткового судового рішення - задоволити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" (07403, Київська обл., місто Бровари, вул. Кутузова, буд. 127, код 35115248) 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот грн 00 коп) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В частині стягнення 2 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 31.01.2023

Суддя А.М. Горплюк