ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1236/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Васильєвій Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Кімак З.К., довіреність від 28.12.2022 №3079/10;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (м.Житомир)

до Фізичної особи-підприємця Коваля Андрія Олексійовича (м.Житомир)

про стягнення 39588,77грн

Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Коваля Андрія Олексійовича заборгованості у розмірі 39588,77грн за отримані послуги з постачання теплової енергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на постачання теплової енергії №2040 від 01.10.2018 в частині оплати спожитих послуг за період з серпня 2021 року по червень 2022 року.

Ухвалою суду від 23.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.01.2023.

Через загрозу безпеці учасників справи (у зв`язку з тим, що з 09год07хв до 10год56хв 25.01.2023 у Житомирській області була оголошена повітряна тривога), судове засідання у справі №906/1236/22 не відбулось.

Ухвалою суду від 25.01.2023 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.02.2023.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на виконання вимог ухвали суду надала довідку від 06.02.2023 за №274/10, що станом на 06.02.2023 сума заборгованості відповідача складає 39588,77грн.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, пояснень причин неявки суду не надав.

Відповідно до інформації з реєстру ф103 на відправку рекомендованої кореспонденції за 27.01.2023 та інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за №500 (копія ухвали суду від 25.01.2023 у справі №906/1236/22), надіслане відповідачу, та вручено останньому 28.01.2023.

Тобто, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідача належним чином було повідомлено про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Водночас слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2018 між позивачем КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (виконавець, позивач) та відповідачем фізичною особою-підприємцем Ковалем Андрієм Олексійовичем (споживач, відповідач) укладено договір №2040 на постачання теплової енергії (а.с.9-12), за умовами якого виконавець зобов`язався своєчасно та відповідної якості постачати теплову енергію, а споживач своєчасно проводити її оплату за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (п.1.1 договору).

Згідно п.2.1. договору, тарифи на теплову енергію, на дату складання договору, на другу групу споживачів становлять 1496,21грн за одну Гкал.

В даному договорі сторони погодили можливість зміни тарифів на послуги в порядку визначеному чинним законодавством України. Також погодили, що розмір щомісячної оплати коригується у відповідності до зміни тарифів.

Згідно п.п. 2.3, 2.4 договору, плата за надані послуги при наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (Правила). При відсутності приладу обліку або його несправності, оплата послуг за даним договором проводиться по загальній приведеній площі, а на споживання гарячої води - за існуючими нормативами.

Згідно п.3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

1) споживачі - госпрозрахункові підприємства, організації та бюджетні установи проводять попередню оплату до 20 числа поточного місяця у розмірі 50% від очікуваних нарахувань. Решту суми нарахувань споживач оплачує до 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

2) споживачі - бюджетні установи можуть проводити попередню оплату до 20 числа місяця наступного за розрахунковим, платіжними документами, які виписуються виконавцем.

3) споживачі - бюджетні установи можуть проводити попередню оплату до 25 числа поточного місяця у розмірі 50% або 100% від очікуваного споживання наступного місяця.

Відповідно до п.3.2 договору, теплова енергія оплачується безготівково на розрахунковий рахунок виконавця.

Сторони домовились, що всі платежі за надану теплову енергію, що вносяться споживачем на поточний рахунок виконавця, погашають заборгованість попереднього періоду, при її наявності, не залежно від призначення платежу, вказаного в платіжному документі (п.3.3 Договору).

Згідно п.3.5 договору, не пізніше 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, споживач повинен отримати рахунок на оплату теплової енергії, спожитої у розрахунковому місяці. Неотримання споживачем рахунку не звільняє останнього від обов`язку оплати по цьому договору.

В п.п.2 п.4.2 договору передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати теплову енергію у встановлений договором строк.

В свою чергу, позивач, як виконавець послуг, має право, зокрема, вимагати від споживача оплати вартості наданих послуг згідно встановлених тарифів та в строки, обумовлені цим договором (п.4.3. договору).

Відповідно до п.11.1 договору, цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання. Строк позовної давності за даним договором становить п`ять років.

Як вказує позивач та вбачається з матеріалів справи, в порушення умов Договору, відповідач не оплатив отримані послуги з теплопостачання, внаслідок чого виникла заборгованість за використану теплову енергію за період з серпня 2021 по червень 2022, яка станом на 01.12.2022 становить 39588,77грн (а.с.13-24).

За вказаних обставин, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ч.ч.1, 2 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання, в тому числі підприємці, повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору №2040 на постачання теплової енергії від 01.10.2018.

Приписами статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками, згідно яких вбачається, що в період з серпня 2021 по червень 2022, позивачем були надані послуги з постачання теплової енергії на загальну на суму 39588,77грн (а.с.14-24).

Обґрунтованість зміни тарифів у вказаний період, у визначеному п. 2.2. Договору порядку, підтверджено наданими до справи рішеннями Виконавчого комітету Житомирської міської ради №1175 від 08.10.2021 та № 1288 від 04.11.2021 (а.с.26-33).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, пунктом 3.1 договору визначено, що оплата вартості використаної теплової енергії проводиться не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять. Жодних документально обґрунтованих заперечень на спростування наведених позивачем підстав позову та заявлених вимог відповідач не надав.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню повністю на суму 39588,77грн.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до Фізичної особи-підприємця Коваля Андрія Олексійовича задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Коваля Андрія Олексійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (вул.Київська, 48, м.Житомир, 10014, ):

- 39588,77грн основного боргу;

- 2481,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1- у справу;

2,3- сторонам