ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" лютого 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2253/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Петрова В.С., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія про повернення судового збору по справі № 916/2253/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до Приватного підприємства Кагул про стягнення заборгованості в сумі 141028,47 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства Кагул про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 141028,47 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов публічного договору про постачання електричної енергії, до якого відповідач приєднався шляхом підписання заяви-приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2018 р. з комерційною пропозицією ПВЦ-Попередня оплата, зокрема умов щодо здійснення оплати за спожиту електроенергію.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.09.2022 р. вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія залишено без руху, оскільки матеріали позовної заяви не містять доказів надсилання на адресу відповідача копії позову з додатками у встановленому законом порядку.

16.09.2022 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до господарського суду Одеської області надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 19776/22), до якої останнім додано докази надсилання на адресу відповідача копії позову з додатками, а саме накладну Укрпошти з фіскальним чеком і описом вкладення у цінний лист.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.09.2022 р. позовну заяву ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2253/22 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04.10.2022 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.10.2022 р. у справі № 916/2253/22 розгляд справи відкладено на 27.10.2022 р. з огляду на неявку представника відповідача.

Розгляд справи у судовому засіданні 27.10.2022 р. о 10 год. 30 хв. не відбувся у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги, про що господарським судом складено відповідну довідку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.10.2022 р. розгляд справи № 916/2253/22 призначено в засіданні суду на 17.11.2022 р.

Розгляд справи у судовому засіданні 17.11.2022 р. о 10 год. 30 хв. не відбувся у зв`язку з відсутністю живлення електроенергії в адміністративній будівлі суду в період з 16.11.20222 р. по 18.11.2022 р. через аварійні відключення енергопостачання у місті Одесі, спричинені масовими ракетними обстрілами ворогом енергетичної інфраструктури України, про що господарським судом складено відповідну довідку, про що господарським судом складено відповідну довідку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.11.2022 р. розгляд справи № 916/2253/22 призначено в засіданні суду на 07.12.2022 р.

Розгляд справи у судовому засіданні 07.12.2022 р. о 10 год. 30 хв. не відбувся у зв`язку з відсутністю живлення електроенергії в адміністративній будівлі суду 07.12.2022 р. через аварійні відключення енергопостачання у місті Одесі, спричинені масовими ракетними обстрілами ворогом енергетичної інфраструктури України, про що господарським судом складено відповідну довідку, про що господарським судом складено відповідну довідку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.12.2022 р. розгляд справи № 916/2253/22 призначено в засіданні суду на 09 січня 2023 р.

04.01.2023 р. на електронну адресу господарського суд Одеської області від Приватного підприємства Кагул надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд закрити провадження у справі з огляду на здійснення відповідачем оплати заборгованості у розмірі 141028,47 грн. При цьому відповідачем на підтвердження здійсненої оплати надано копію платіжної інструкції № 97 від 06.12.2022 р.

05.01.2023 р. від позивача надійшла до господарського суду заява про закриття провадження у справі № 916/2253/22, відповідно до якої останній просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки Приватне підприємство Кагул після звернення позивачем до суду із позовною заявою сплатило заборгованість за спожиту електричну енергію у загальному розмірі 141028,47 грн. При цьому у вказаному клопотанні позивач просив суд повернути із державного бюджету сплачену суму судового збору у розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування поданого клопотання позивач послався на ст. 7 Закону України Про судовий збір, зазначаючи, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення позовних вимог, при цьому судовий збір повертається у розмірі переплаченої суми.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.01.2023 р. провадження у справі № 916/2253/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до Приватного підприємства Кагул про стягнення заборгованості в сумі 141028,47 грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору. Також вказаною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія про повернення з державного бюджету України суми сплаченого судового збору за подачу позову в розмірі 2481,00 грн. При цьому в ухвалі суду роз`яснено, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідною заявою про розподіл судових витрат в порядку ч. 3, 6 ст. 130 ГПК України.

12.01.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія надійшла до господарського суду заява про повернення судового збору (вх. № 1050/23), в якій заявник просить повернути з державного бюджету сплачену суму судового збору в розмірі 2481,00 грн. згідно ст. 7 Закону України Про судовий збір, зазначаючи, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір (із змін. і доповн.) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Розглянувши вказану заяву позивача про повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Доступ до правосуддя у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не привести судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ГПК України.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається ГПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність господарських процесуальних прав і обов`язків суб`єктів процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Як відомо, законодавче закріплення судових витрат у вигляді судового збору має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат), по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), було зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотриманням вимог Конвенції залишається за Судом («Голдер проти Сполученого Королівства» і «Z та інші проти Сполученого Королівства», рішення суду, цитовані вище, так само; та, mutatis mutandis, «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland), рішення від 9 жовтня 1979 року) [5].

Так, саме з метою забезпечення процесуальної економії законодавцем в ч. 1 ст. 130 ГПК України закріплено правила щодо можливості повернення заявникові частини судового збору у разі відмови позивача від позову, укладення мирової угоди, визнання відповідачем позову. Вказані положення ГПК кореспондують з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону «Про судовий збір»

Разом з цим, у випадку закриття провадження у справі внаслідок задоволення відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову, тобто коли предмет спору відсутній, обов`язок відшкодування судових витрат, зокрема, витрат по сплаті судового збору, покладено законодавцем в ч. 3 ст. 130 ГПК України на відповідача.

Слід зазначити, що Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Натомість Господарський процесуальний кодекс України встановлює порядок здійснення судочинства в господарських судах, порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Зокрема, за положеннями ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Також за положеннями ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Питання про розподіл судових витрат у вказаному випадку, передбаченому ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, суд може вирішити протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі (ч. 6 ст. 130 ГПК України).

Відтак, у ст. 130 Господарського процесуального кодексу України закріплено порядок розподілу судових витрат у разі закриття провадження з підстав укладення мирової угоди, відмови позивача від позову, задоволення відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову, що кореспондують з підставами закриття провадження у справі, передбачені в пунктах 2, 4 і 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору, позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом, сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом).

Отже, виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що порядок розподілу судового збору та його повернення заявникові у разі закриття провадження у справі з інших підстав, що не охоплені наведеними положеннями ст. 130 ГПК України і передбачені в п. 1, 3, 5, 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України (спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; судом встановлено обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва), регулюється саме положеннями ст. 7 Закону України „Про судовий збір. Адже, суть у поверненні судового збору у вказаних випадках закриття провадження у справі полягає у тому, що внаслідок виникнення обставин, які унеможливлюють розгляд справи по суті заявлених вимог, позивач (заявник) не може отримати відповідного результату від звернення до суду. Натомість закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору обумовлено саме задоволенням відповідачем вимог позивача, тобто отриманням того, на що позивач розраховував при зверненні до суду із заявленим позовом.

При цьому суд зауважує, що права позивача на відшкодування сплаченого судового збору за подачу позову за рахунок відповідача, а не за рахунок держави, у даному випадку (закриття провадження за відсутністю предмета спору) жодним чином не порушені, поза як здійснення судом розгляду справ за рахунок держави у такому випадку нівелюватиме компенсаційну функцію інституту судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд вважає за необхідне відмовити ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія у поверненні сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн. за подачу позову до Приватного підприємства Кагул про стягнення заборгованості в сумі 141028,47 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 130, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія про повернення судового збору по справі № 916/2253/22 (вх. № 1050/23 від 12.01.2023 р.).

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Петров