ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"03" лютого 2023 р.м. Одеса Справа № 916/287/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ВДС Інвест від 01.02.2023 за вх. ГСОО № 2-122/23 про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 916/287/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ВДС Інвест (пр-т Героїв Сталінграду, 14-Г, літ. А, м. Київ, 04210)

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія (с. Новосамарка, Окнянський район, Одеська обл., 67942)

про стягнення 4648102,28 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВДС Інвест звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 4648102,28 грн, з яких: 3000000,00 грн, сплачених відповідачу за договором про закупівлю сільськогосподарської продукції від 04.11.2010 № б/н; 269765,55 грн 3% річних та 1378336,73 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що укладений між сторонами договір про закупівлю сільськогосподарської продукції від 04.11.2010 № б/н, за яким позивач здійснив авансовий платіж на користь відповідача у розмірі 3000000,00 грн, визнано недійсним судами за наслідками вирішення спору у справі № 910/13106/20, а тому, за переконанням позивача, перераховані останнім кошти знаходяться у відповідача безпідставно та підлягають поверненню позивачу разом з нарахованими та заявленими до стягнення сумами відсотків річних та інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 24.01.2023 позовну заяву позивача було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/287/23; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання у справі на 16 лютого 2023 року о 14:30.

01.02.2023 від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд:

1) накласти арешт на 14 об`єктів нерухомого майна згідно з вказаним позивачем у заяві переліком, що належать відповідачу на праві власності;

2) накласти арешт на грошові кошти в розмірі 4648102,28 грн, які знаходяться на банківських рахунках відповідача у банківських установах та інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову;

3) заборонити державним реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії щодо 14 об`єктів нерухомого майна, на які позивач просить суд накласти арешт;

4) заборонити відповідачу вчиняти дії, спрямовані на проведення видаткових операцій в межах ціни позову на всіх рахунках СТОВ «Мрія» в будь-яких банківських установах, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, а також заборонити усім банківським установам вчиняти будь-які видаткові операції в межах ціни позову за рахунками СТОВ «Мрія», інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що відповідачу є вигідним вдатися до штучного зменшення кількості і вартості власних ліквідних активів, переведення прав і обов`язків по існуючим правочинам на третіх осіб, створення штучної заборгованості перед іншими суб`єктами господарювання з метою виведення коштів з рахунків підприємства, оскільки розрахуватись з позивачем на існуючій стадії тривалого порушення господарського зобов`язання означає для відповідача понести значні втрати майнового характеру, які він не мав наміру здійснювати. Позивач наголошує, що якщо відповідачем до прийняття господарським судом рішення про захист прав та інтересів позивача будуть вчинені дії щодо виведення коштів з рахунків підприємства та відчуження майна (в тому числі врожаю), що спричинить настання для позивача негативних наслідків, для відновлення прав та законних інтересів позивачу необхідно буде оскаржувати вчинені відповідачем дії, звертатись до суду з вимогою до відповідача про повернення майна, відшкодування шкоди, звернення стягнення на майно, що знаходиться у третіх осіб тощо. Крім того, як наголошує позивач, захист прав та законних інтересів позивача в цьому випадку буде відкладено на значний час, що невідворотно позначиться на результатах господарської діяльності позивача за відповідний період. За вищевикладених обставин, позивач наголошує, що застосування заходів забезпечення позову відповідно до поданої ним заяви унеможливить переоформлення відповідачем речових прав на нерухоме майно, а також виведення грошових коштів із банківських рахунків на користь третіх осіб. При цьому позивач вважає, що заборона вчиняти певні дії та накладення арешту на кошти і об`єкти нерухомого майна у межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін. На підтвердження обставин підставності вжиття заходів забезпечення позову позивач до заяви додав інформацію з ДРРП.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Також, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому суд наголошує, що умовою застосування заходів забезпечення позову з урахуванням предмету позову може бути достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Водночас достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд враховує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового акту. Водночас, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову та особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Так, згідно зі ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Здійснивши оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності, суд дійшов висновку про таке.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, остання ґрунтується виключно на припущеннях позивача щодо можливого відчуження відповідачем належному йому на праві власності нерухомого майна та грошових коштів, що може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у цій справі, у разі задоволення / часткового задоволення позову судом. Водночас, позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про наявність у відповідача наміру вчинення чи вчинення ним дій, спрямованих, зокрема, на відчуження належному йому майна, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо, а також інших доказів, з якими діюче законодавство пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду або ефективного захисту чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, в разі невжиття таких заходів.

За вищевикладених обставин, суд вважає, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ВДС Інвест про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Додатково, суд звертає увагу позивача, що у поданій заяві він просить суд вжити заходи забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення арешту на належні відповідачу об`єкти нерухомого майна, разом з цим суд відзначає, що позивач не враховує, що ці об`єкти нерухомості не є предметом спору у даній справі, адже вимоги позивачем заявлені до відповідача про стягнення грошових коштів, при цьому позивач не вказує і не доводить суду обставину співмірності накладення арешту на 14 об`єктів нерухомості з ціною позову позивача, а також обставину відсутності у відповідача грошових коштів для здійснення розрахунків.

Також, суд відзначає, що обрання адекватного, збалансованого та співмірного з предметом спору заходу забезпечення позову має сприяти забезпеченню ефективного захисту або поновленню порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду в межах конкретної справи, без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. В цей же час, застосування заходу забезпечення позову у виді заборони державним реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії щодо 14 об`єктів нерухомого майна може призвести до втручання у господарську діяльність відповідача та інших осіб, оскільки відповідач фактично буде позбавлений можливості передавати це майно в оренду тощо та отримувати прибуток. Також, оцінюючи визначений позивачем у заяві захід забезпечення позову у виді заборони відповідачу та усім банківським установам вчиняти дії, спрямовані на проведення видаткових операцій в межах ціни позову на всіх рахунках СТОВ «Мрія», суд вважає, що позивач не враховує, що такий захід забезпечення позову унеможливить навіть проведення відповідачем обов`язкових платежів до бюджету, виплату працівникам заробітної плати тощо. При цьому, суд наголошує, що при вирішенні питання вжиття заходів забезпечення позову суд враховує, що наявність грошових вимог позивача до відповідача та подання позову автоматично не свідчить про ухилення відповідача від погашення боргу, а є, в першу чергу, свідченням про наявність спору між сторонами, а наявність / відсутність обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, в тому числі наявність / відсутність спірного боргу, суд буде встановлювати лише на стадії розгляду справи по суті.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ВДС Інвест за вх. ГСОО № 2-122/23 від 01.02.2023 про забезпечення позову відмовити.

2. Судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю ВДС Інвест.

Ухвала набирає законної сили 03.02.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля