ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 лютого 2023 року м. ТернопільСправа № 921/90/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

розглянув матеріали справи

за позовом Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД", вул. Плебанівка, буд. 712/9, с. Настасів, Тернопільський район, Тернопільська область, 47734

про визнання удаваним Договору №05/07 про відповідальне зберігання (з правом користування), укладений 05.07.2022 року між ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БМБУД" та визнання цього договору Договором оренди рухомого майна, укладеним між ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БМБУД"

Встановив:

01.02.2023 до Господарського суду Тернопільської області надійшла позовна заява за вих. № 06-2/116 від 01.02.2023 (вх. № 90) Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД", про визнання удаваним Договору №05/07 про відповідальне зберігання (з правом користування), укладений 05.07.2022 року між ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БМБУД" та визнання цього договору Договором оренди рухомого майна, укладеним між ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БМБУД".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 01.02.2023 головуючим суддею для розгляду справи №921/90/23 визначено суддю Гирилу І.М.

Разом з тим, 03.02.2023 суддею Гирилою І.М. подано заяву про самовідвід.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу, яка врегульовує питання недопустимості повторної участі судді у розгляді справи. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 38 ГПК України з підстав зазначених, зокрема, у статті 35 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

За приписами ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Положеннями ст. 6. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Ст. 10 Кодексу суддівської етики встановлено, що суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності професійних суддів, народних засідателів та присяжних при здійсненні правосуддя.

Рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики (далі - Коментар).

В цьому Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача. Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу.

В Коментарі до ст. 15 Кодексу зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Згідно з положеннями коментованої статті підставою для самовідводу може стати обставина, коли судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Це означає, що особисто судді стали відомі певні обставини або факти, які потенційно можуть вплинути на прийняття ним рішення по справі або викликати у сторін сумніви в справедливості та об`єктивності судді.

Існування обставин, що стали підставою для самовідводу судді обґрунтовано тим, що позовні вимоги заявлено Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", представником якого відповідно долученого до позовної заяви Ордеру серії ВО №1046903 є адвокат Борова Любов Володимирівна, яка являється сусідкою головуючого судді та між ними існують товариські стосунки. Наведена обставина не може бути підставою для висновку щодо наявної упередженості чи заінтересованості складу суду як при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду, так і під час розгляду даної справи. Проте суд не виключає, що під час розгляду справи будь-який із її учасників може заявити про недовіру складу суду з цієї підстави. Відтак, суд враховує, що з суб`єктивної точки зору учасників справи діючий склад суду при розгляді даного позову може вважатися не цілком безстороннім.

Ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який серед іншого, полягає в усуненні всіх розумних сумнівів сторін та сторонніх осіб щодо безсторонності такого суду.

Суд у демократичному суспільстві має викликати довіру і, насамперед, у сторін процесу, а один із чинників, який забезпечує безсторонність суду, полягає у тому, щоб сумніви в безсторонності суду були усунені.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

Таким чином, суд повинен бути, по-перше, суб`єктивно вільний від упередження чи зацікавленості в результаті справи, по-друге, він також має бути безсторонній з об`єктивної точки зору, тобто має запропонувати досить гарантій для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності

З урахуванням наведеного вище, з метою усунення обставин, що можуть викликати сумніви у неупередженості суду під час розгляду даної справи, виходячи із загальних принципів судочинства, зважаючи на суспільний інтерес до діяльності судів, суд вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.

Керуючись ст. 35, 38, 39, 40, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву судді Гирили І.М. про самовідвід у розгляді справи №921/90/23 - задовольнити.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею (03.02.2023) та оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Гирила