номер провадження справи 17/89/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2023 Справа № 908/1217/22

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л. при секретарі судового засідання Василенко В.В. розглянувши матеріали справи № 908/1217/22

за позовною заявою: акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, електронна адреса:

до відповідача: приватного акціонерного товариства Запоріжкокс, 69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 4

про стягнення 106 257,36 грн.

В судовому засіданні присутні представники:

від позивача: Губорєва Я.А., довіреність від 07.12.22

від відповідача: не з`явився

вільний слухач: Федоряк О.О., паспорт

СУТЬ СПОРУ:

28.07.22 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця (далі АТ Українська залізниця в особі РФ Придніпровська залізниця) за вих. від 20.07.22 до приватного акціонерного товариства Запоріжкокс (надалі ПрАТ Запоріжкокс) про стягнення збору за зберігання вантажу у розмірі 106 257,36 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/1217/22 між суддями, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 02.08.22 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1217/22 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 04.08.22, ухвала суду від 02.08.22 про відкриття провадження у справі № 908/1217/22 (вих. № 008274 від 03.08.22) отримана представниками позивача та відповідача 08.08.22.

29.08.22 до суду надійшов відзив за вих. від 22.08.22 на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

12.09.22 до суду від АТ Українська залізниця в особі РФ Придніпровська залізниця надійшли:

- відповідь за вих. від 05.09.22 на відзив, в якому представник позивача заперечує проти відзиву відповідача за вих. від 22.08.22 на позовну заяву та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі;

- клопотання за вих. від 05.09.22, в якому представник позивача просить суд розглядати справу № 908/1217/22 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 20.09.22 судом розгляд справи № 908/1217/22 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розпочато провадження у справі № 908/1217/22 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13.10.22 о/об 10 год. 30 хв.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.22, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 р., який триває й на теперішній час.

У зв`язку з погіршенням безпекової ситуації в м. Запоріжжі, постійними ракетними обстрілами обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, судове засідання, призначене на 13.10.22 о 10 год. 30 хв. не відбулось.

Ухвалою від 13.10.22 перенесено підготовче судове засідання з розгляду справи № 908/1217/22 на 02.11.22 о 10 год. 30 хв.

В судовому засіданні 02.11.22 судом прийнято до розгляду відзив відповідача за вих. від 22.08.22 на позовну заяву та відповідь позивача за вих. від 05.09.22 на відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 02.11.22 закрито підготовче провадження у справі № 908/1217/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.11.22 о 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 29.11.22 оголошено перерву під час розгляду справи по суті до 20.12.22 об 11 год. 30 хв.

Ухвалою від 20.12.22 судом оголошено перерву під час розгляду справи по суті до 12.01.23 о 12 год. 30 хв.

В засіданні 12.01.23, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою комплексу «Акорд».

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві за вих. від 20.07.22 та у відповіді за вих. від 05.09.22 на відзив на позовну заяву. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача збір за зберігання вантажу у розмірі 106 257,36 грн.

Відповідач, в особі уповноваженого представника, в судовому засіданні 29.11.22 заперечив проти позовних вимог позивача з підстав викладених у відзиві за вих. від 22.08.22 на позовну заяву. Просив суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача , суд

ВСТАНОВИВ:

Взаємовідносини між акціонерним товариством Українська залізниця (в особі регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця) (Перевізник) та приватним акціонерним товариство Запоріжкокс (Замовник) щодо організації перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються договором від 30.06.20 № 45-00191224/2020-0001 Про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та договором від 16.05.18 № ПР/М-18-3/2-429/НЮдч Про експлуатацію залізничної під`їзної колії приватного акціонерного товариства Запоріжкокс, яка примикає до станції 3апорiжжя-Лiве регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця.

Відповідно до п. 1.1. договору від 30.06.20 № 45-00191224/2020-0001 «Про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом», предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або у вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно із п. 1.4. договору від 30.06.20 № 45-00191224/2020-0001, надання послуг за цим договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Обов`язками Замовника, за цим договором, зокрема, є: надання або організація надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів; сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримкою вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України; оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника; та ін… (п.п. 2.1.1., 2.1.4., 2.1.5. договору від 30.06.20 № 45-00191224/2020-0001).

У відповідності до пункт 4.1. договору від 30.06.20 № 45-00191224/2020-0001, розрахунки за Договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» (…).

Пунктом 7.3. договору від 30.06.20 № 45-00191224/2020-0001 сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з правовідносин Сторін за Договором, становить один рік.

Згідно із п. 12.1. договору від 30.06.20 № 45-00191224/2020-0001, договір діє з дня укладання, але не раніше дати введення в дію, що визначається Перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті htt://uz-cargo.com/ та діє до його припинення…

Договір або його окремі умови щодо певних послуг припиняється: за згодою сторін; за ініціативи однієї з Сторін. Ініціатива Перевізника про припинення договору має бути мотивованою; з підстав визначених законодавством (п. 12.2. договору від 30.06.20 № 45-00191224/2020-0001).

Відповідно до п. 1. договору від 16.05.18 № ПР/М-18-3/2-429/НЮдч, згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується залізнична під`їзна колія, яка належить Власнику та примикає до станції Запоріжжя -Ліве: стрілочним переводом № 4 у парній горловині парку «А» і яка обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є сигнальні знаки «Межа під`їзної колії», який встановлено проти вхідного світофора «ЧК» станції Запоріжжя-Ліве на відстані 263,6 м. від вістря вістряків стрілочного переводу № 4 парку «А» станції Запоріжжя-Ліве в бік станції Південна ПрАТ «Запоріжкокс».

У відповідності до п. 6. договору від 16.05.18 № ПР/М-18-3/2-429/НЮдч, вагони для під`їзної колії подаються локомотивом Залізниці на одну з передавальних колій парків «А» і «Б» станції Запоріжжя-Ліве. Здавання вагонів у комерційному і технічному відношенні залізницею власнику колії здійснюється на передавальних коліях парку «А». Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії.

Згідно із п. 13 договору від 16.05.18 № ПР/М-18-3/2-429/НЮдч, за умовами цього договору вагони подаються:

- ПАТ «Запорізький завод феросплавів» (п.п. 13.1.);

- ПрАТ «Запоріжсклофлюс» (п.п. 13.2.);

- ТОВ «ЛЕНД ПІВДЕНЬ 2007» (п.п. 13.3.).

Пунктом 15. договору від 16.05.18 № ПР/М-18-3/2-429/НЮдч (з урахуванням додаткових угод від 16.07.19 № 1 та від 10.09.20 № 2), Власник колії сплачує Залізниці:

- плату за користування вагонами (контейнерами) згідно з Правилами користування вагонами та контейнерами;

- збір за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, прикордонних, припортових станціях тощо ) згідно із Правилами зберігання вантажів за ставками Тарифного керівництва №1 розділ ІІІ п. 2.1;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує Залізниця для Власника колії, згідно з Тарифним керівництвом № 1 та іншими діючими нормативно- правовими актами. …

Умовами п. 20 договору від від 16.05.18 № ПР/М-18-3/2-429/НЮдч сторони дійшли згоди про те, що з усіх питань, що не передбачені цим договором, сторони керуються Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та чинним законодавством.

Відповідно до п 21. договору від 16.05.18 № ПР/М-18-3/2-429/НЮдч, цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 01.06.18 до 31.05.23 включно.

Як свідчать наявні матеріали справи, на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці на адресу одержувача ПАТ «Запорізький завод феросплавів» прибували вагони з вантажем та порожні вагони (як вантаж на своїх осях) за перевізними документами (накладні), а саме: № № 34924589, 34924597, 34924571, 34931790, 34942524, 47112800, 47112925, 47112784, 32629479, 32629453, 32629461, 47126891, 32627903, 32629461, 32629479, 47062674, 47062682, 42620997, 42727511, 42727537, 42727503, 42727594, 47109186, 47109111, 51052363, 47112172, 47112198, 47112271, 47112289, 47112230, 47112263, 46079836, 46064796, 46046413, 46046389, 46109179, 41492745, 46086179, 46086005, 46074589, 32136749, 46085932, 32136749, 32132094, 46040325, 46031241, 46092094, 42624643, 46612784, 46612677, 52286374, 42272630, 42457374, 46594867, 46594883, 46594891, 46594875, 46591830, 46994562.

Вищевказані вагони були затримані на передавальних коліях станції призначення Запоріжжя-Ліве в очікуванні подачі на під`їзну колію власника колії ПрАТ «Запоріжкокс» з причини не вивозу їх локомотивом ПрАТ «Запоріжкокс», про що працівниками залізниці та представниками відповідача згідно з п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами (затв.наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99 № 113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458), було зафіксовано дані обставини актами загальної форми ГУ-23, а саме: № 7516 від 30.08.21, № 7547 від 31.08.21, № 7870 від 12.09.21, № 7871 від 12.09.21, № 7895 від 14.09.21, № 7888, від 13.09.21, № 7884 від 13.09.21, № 7887 від 13.09.21, № 8401 від 13.10.21, № 8420 від 14.10.21, № 8402 від 13.10.21, № 8419 від 14.10.21, № 9611 від 23.12.21, № 9635 від 24.12.21, № 1492 від 09.05.22, № 1501 від 11.05.22 шляхом їх підписання.

На підставі перелічених актів загальної форми станцією Запоріжжя-Ліве були оформлені накопичувальні картки загальної форми ФДУ-92, а саме; № 04119043 від 04.11.21, № 04119041 від 04.11.21, № 04119042 від 04.11.21, № 04119044 від 04.11.21, № 29129051 від 26.12.21, № 11059055 від 11.05.22 та нараховано збір за зберігання вагонів у розмірі 106 257,36 грн. (у т.ч. ПДВ) відповідно до тарифів, встановлених п. 2 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг (затв. наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.09 № 317).

Вказані накопичувальні картки підписані представниками відповідача з запереченнями (дослівно): «ПрАТ «Запоріжкокс» не є одержувачем (вантажовласником) вказаних вантажів, тож не може бути платником зборів за збереження вантажів, які надходили не в його адресу . Згідно з п. 5 Правил зберігання вантажів, якщо вантаж не вивезений з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з одержувача стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом. Пунктами 1.3 та 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів передбачено, що остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станції призначення».

Відмова відповідача здійснити оплату зазначеної суми стала підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази та пояснення представників сторін суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтями 11 та 509 ЦК України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (у відповідній чинній редакції).

Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Вiдповiдно до положень ч. 5 ст. 307 ГК України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04.07.96 № 273/96-ВР, законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно із ч. ч. 1 та 2 ст. 8 Закону України «Про залізничний транспорт», перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу i пошти залізничним транспортом загального користування здійснюється на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень, у т.ч. в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, вiдправникiв i одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457 затверджено Статут залізниць України (далi Статут), який відповідно до ст. 2 визначає обов`язки, права i відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ i громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу i пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Статтею 3 Статуту визначено, що його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форми власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

У відповідності до ст. 64 Статуту, для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії.

Відповідно до абз. 1, 4 ст. 71 Статуту, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

У відповідності до п. 2.5. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, у разі обслуговування під`їзних колій локомотивом власника колії вагони подаються локомотивом залізниці на встановлені договором передавальні колії, на яких провадиться приймання і здавання вагонів. Подальше перевезення вагонів, розставлення їх на місцях навантаження і вивантаження таповернення на передавальні колії забезпечуються локомотивами власника під`їзної колії або його контрагентів.

Згідно із ст. 73 Статуту залізниць України, п. 2.7. Правил порядок обслуговування контрагентів-підприємств, що мають у межах залізничної під`їзної колії іншого підприємства свої склади або залізничні під`їзні колії, які до неї примикають, встановлюється договорами, що укладаються без участі залізниці, безпосередньо між контрагентами і підприємством, якому належить залізнична під`їзна колія. Відповідальність перед залізницею за користування вагонами контрагентом, збереження вантажів та вагонів несе підприємство, якому належить під`їзна колія.

У зв`язку з тим, що під`їзні колії АТ «Запорізький завод феросплавів» примикають до під`їзних колій, які належать ПрАТ «Запоріжкокс», та в розумінні Правил обслуговування залізничних під`їзних колій АТ «Запорізький завод феросплавів» є контрагентом ПрАТ «Запоріжкокс», та які, в свою чергу, примикають до колій станції Запоріжжя-Ліве, можливість прямої передачі вагонів вантажоодержувачу у залізниці відсутня. Передача унормована безпосередньо Статутом залізниць України, Правилами обслуговування залізничних під`їзних колій, договором від 16.05.18 № ПР/М-18-3/2-429/НЮдч.

За умовами п. 6. договору від 16.05.18 № ПР/М-18-3/2-429/НЮдч, вагони, які прибули, були виставлені на передавальні колії станції Запоріжжя-Ліве для подальшого їх вивезення локомотивом власника під`їзної колії ПрАТ «Запоріжкокс» та доставки до АТ «Запорізький завод феросплавів».

За зберігання вантажу нараховується плата відповідно до тарифів, встановлених п. 2 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (затв. наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.09 № 317), збір за зберігання вантажів на місцях загального користування нараховується після закінчення терміну безоплатного зберігання, та нараховується збір за кожну добу: вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів (затв. наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки.

Враховуючи викладене вбачається, що позивачем було правомірно нараховано збір за зберігання вантажу у розмірі 106 257,36 грн.

Наведене вище в тексті цього рішення спростовує доводи відповідача викладені у відзиві за вих. від 22.08.22 на позовну заяву щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні позову.

У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги вищенаведені положення норм чинного законодавства України, а також враховуючи вставлені фактичні обставини справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства Запоріжкокс (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 4, ) на користь акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) 106 257 (сто шість тисяч двісті п`ятдесят сім) грн. 36 коп. збору за зберігання вантажу та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрати зі сплати судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України … повний текст рішення складено 09.02.2023р.

Суддя В.Л. Корсун