ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Справа № 915/1677/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль C.М.,

за участі секретаря судового засідання Табачної О.С.,

від позивача: не присутні,

від відповідача: не присутні;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сіейчес Україна",

04070, вул. Сагайдачного, 33, 6 поверх, м.Київ, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до приватного сільськогосподарського підприємства "Фрегат",

57410, вул. Карла Маркса, 39, Миколаївська область, Березанський район, с.Малахове, електрона адреса: ;

про стягнення коштів у загальній сумі 312571 грн. 74 коп. з яких: 284800 грн. - штрафу та 27771 грн. 74 коп. - пені., -

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Сіейчес Україна" пред`явлено позов до приватного сільськогосподарського підприємства (ПСП) "Фрегат", з вимогою про стягнення коштів у загальній сумі 312571 грн. 74 коп. з яких: 284800 грн. - штрафу та 27771 грн. 74 коп. - пені, з посиланням на неналежне виконання ПСП "Фрегат" зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки від 05.08.2021 № 975877 (далі-договір), а саме, зобов`язань щодо своєчасної поставки ячменю українського походження урожаю 2021 року (далі-товар), унаслідок чого позивачем нарахована пеня та штраф на суму непоставленого товару у порядку п.п. 7.2, 7.7 договору.

У позивній заяві також викладено вимогу про стягнення з ПСП "Фрегат" грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою від 23.11.2021 відкрито провадження в даній справі.

Ухвалою суду від 25.10.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу № 915/1677/21 до судового розгляду по суті.

ПСП "Фрегат" у відзиві від 31.01.2022 позов не визнав, вважаючи його безпідставним, зазначаючи, що через відсутність представника позивача у місці поставки, визначеного у договорі, відповідач не мав змоги передати поставлений товар та виконати умови договору, а також, що договір укладено без додержання принципу добросовісності, розумності та справедливості. Відповідач стверджує, що стягнення неустойки у визначеному розмірі є нерозумним з огляду на її непропорційність наслідкам правопорушення, та невизнання судом права на зменшення розміру відповідальності може призвести до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Крім того, просить відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи, що такі витрати не підтверджено належними доказами, і неспіврозмірними зі складністю даної справи та обсягам наданої правової допомоги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

За умовами укладеного сторонами договору від 05.08.2021 № 975877 ПСП "Фрегат" зобов`язалось поставити та передати у власність ТОВ "Сіейчес Україна" зерно ячменю українського походження врожаю 2021 року в кількості 200.000 МТ (двісті метричних тон) +/- 10 (десять) відсотків за вибором продавця, а ТОВ "Сіейчес Україна" зобов`язався прийняти товар, який за якістю та кількістю відповідає умовам, визначеним цим договором, у продавця та оплатити його вартість (п.п. 1.1., 2.1. договору).

Поставка товару мала здійснюватися на умовах DAP-Зерновий термінал, відповідно до умов Incoterms в редакції 2010 року. У випадку, якщо будь-яке з положень цього договору суперечитиме відповідним умовам Incoterms, застосовуються умови цього договору. Місце поставки - Зерновий термінал М.В. КАРГО, ТОВ. Строк поставки - з 05 серпня 2021 року по 12 серпня 2021 року включно (п.п. 4.1- 4.3 договору).

ПСП "Фрегат" здійснено поставку 2 (двома) партіями загалом 75,66 (23,56 + 52,1) МТ товару на загальну суму 538698 грн. 85 коп. з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними від 06 серпня 2021 року № 61, від 10 серпня 2021 року № 62, і на даний час за відповідачем обліковується не поставлений товар у кількості 124,34 МТ на загальну суму 885300 грн. 80 коп. з ПДВ., у зв`язку з чим ТОВ "Сіейчес Україна" на суму допущеного та недопоставленого товару відповідачем прострочення нараховано пеню та штраф, стягнення якої є предметом даного спору.

Чинним законодавством України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 265 ГК України, ст. 712 ЦК України). Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно умов договору в разі порушення строків передбачених п. 4.3. цього договору за несвоєчасну поставку товару, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми непоставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад десять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 20% загальної вартості товару (п.п. 7.2., 7.7. договору).

Викладена умова договору не суперечить приписам чинного законодавства, якими закріплено свободу договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України, ч. 4 ст. 179 ГК України), та визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором, зокрема, у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Із поданих позивачем документів випливає, що ПСП "Фрегат" не поставив товар у кількості 124,34 МТ на загальну суму 885300 грн. 80 коп. з ПДВ., то суд визнає обґрунтованими вимоги ТОВ "Сіейчес Україна" про стягнення з відповідача в порядку п.п. 7.2, 7.7 договору пені та штрафу у розмірі 20 % від загальної вартості товару.

Суд погоджується із поданим ТОВ "Сіейчес Україна" розрахунком нарахованого на суму непоставленого товару пені та 20 % штрафу, які складають суми 27771 грн. 74 коп. - пені та 284800 грн. - штрафу, і визнає що вимоги про стягнення цих сум належить задовольнити повністю.

Інші аргументи сторін не можуть слугувати підставою для зміни висновку суду, оскільки стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом.

Таким чином, позов ТОВ "Сіейчес Україна" підлягає задоволенню.

Відповідачем, у відзиві на позовну заяву, зазначено, що стягнення неустойки у визначеному позивачем розмірі непропорційні наслідкам правопорушенням з посиланням на ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, визначаючи розмір підлягаючих стягненню пені та штрафу, суд виходить із інтересів обох сторін, і враховує, що допущені відповідачем прострочення хоч і носили систематичний характер, але частково виконані; що порушення відповідачем договірних зобов`язань не спричинило негативних наслідків господарській діяльності ТОВ "Сіейчес Україна".

Виходячи із засад справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, суд вважає, що нараховані пеня та штраф є непропорційною допущеному правопорушенню.

Викладені обставини суд ураховує як виняткові, які мають істотне значення і дають суду право зменшити суму нарахованих пені та штрафу, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, котрими передбачено право суду зменшити розмір неустойки, за наявності обставин, які мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд визнає, що визначений позивачем розмір пені в загальній сумі 27771 грн. 74 коп. належить зменшити до суми 13885 грн. 87 коп. та штрафу в сумі 284800 грн. належить зменшити до суми 142400 грн., і в цих сумах задовольнити вимоги позивача.

Витрати ТОВ "Сіейчес Україна" у порядку ст. 129 ГПК України на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 07.10.2021 № 5096, належить відшкодувати за рахунок відповідача, який складає 4688 грн. 58 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю товариства з обмеженою відповідальністю "Сіейчес Україна" задовольнити.

2. Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства "Фрегат" (57410, вул. Карла Маркса, 39, Миколаївська область, Березанський район, с.Малахове, ідентифікаційний код32446766) на користь товариства з обмеженою відповідальністю товариства з обмеженою відповідальністю "Сіейчес Україна" (04070, вул. Сагайдачного, 33, 6 поверх, м.Київ, ідентифікаційний код 35704808) грошові кошти у загальній сумі 156285 грн. 87 коп. з яких: 13885 грн. 87 коп. - пеня; 142400 грн. - 20 % штрафу, а також кошти на відшкодування судового збору у сумі 4688 грн. 58 коп.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 27.01.2023.

Суддя С.М.Коваль.