номер провадження справи 28/80/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023 Справа № 908/1774/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни при секретарі Зеленцовій К.Ю. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю РУФ БІЛДИНГ (69005, місто Запоріжжя, Профспілок майдан, буд. 2, кв. 2; адреса представника (адвокат Рогозін О.В.) АДРЕСА_1 )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничо впроваджувальний центр ГАНДІКАП (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 95-А)

про стягнення грошових коштів.

за участю представників:

від позивача Єлисеєв С.С., ордер серія АР №1100883 від 10.10.2022;

від відповідача ОСОБА_1 , паспорт, запис 049, Валько В.С., адвокат, посвідчення №426 від 11.11.2003.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «РУФ БІЛДИНГ» з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничо впроваджувальний центр «ГАНДІКАП» про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 1.681.509,97 грн.

Підставою для звернення з позовом зазначено, що у період з лютого 2020 року по січень 2021 року (включно) ОСОБА_1 , яка на той час займала посаду бухгалтера ТОВ РУФ БІЛДИНГ, безпідставно перерахувала на користь відповідача грошові кошти в загальному розмірі 1.681.509,97 грн, про що свідчать додані до позовних матеріалів платіжні доручення. В зазначених платіжних дорученнях призначенням платежу вказано «послуги з капітального ремонту зг. договору №0110/2019 від 01.10.2019». Втім, угоди між сторонами фактично не були укладені, також не було укладено правочинів на відповідні господарські операції у спрощений спосіб. Таким чином, з посиланням на положення ст. 1212 ЦК України, позивач вважає, що отримані відповідачем грошові кошти набули статусу безпідставно отриманих.

В позові наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, що складає орієнтовно 30.000,00 грн.

До позовної заяви додані заява про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2022 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.09.2022 позовну заяву ТОВ «РУФ БІЛДИНГ» залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення виявлених недоліків.

Також ухвалою суду від 14.09.2022 відмовлено ТОВ «РУФ БІЛДИНГ» в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборону відчуження нежитлового приміщення.

Ухвалою суду від 29.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 28/80/22. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.11.2022 об 10 год. 00 хв.

21.10.2022 через «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції заявник зазначив, що між позивачем і відповідачем було укладено договір, на підставі якого було сформовано та сплачено відповідачу платіжні доручення з призначенням платежу «послуги з капітального ремонту зг. Договору №0110/2019 від 01.10.2019». Також зазначив, що у відповідача немає в наявності договору №01110/2019 від 01.10.2019, оскільки два примірника договору та інша первинна документація, пов`язана з цим договором, перебувають у позивача. Остаточний розрахунок судових витрат, понесених відповідачем, буде документально підтверджений і наданий суду відповідно до норм чинного Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 08.11.2022 відкладено підготовче засідання на 23.11.2022.

Ухвалою суду від 23.11.2022 продовжено строк підготовчого провадження, в судовому засідання оголошено перерву до 14.12.2022. В судовому засіданні 23.11.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 14.12.2022 закрито підготовче провадження, справу №908/1774/22 призначено до судового розгляду по суті на 31.01.2023.

Судом перевірені повноваження присутніх в судовому засіданні представників сторін. З`ясовано про обізнаність уповноважених представників про права та обов`язки учасників судового процесу. Відводів складу суду не заявлено.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представники відповідача до початку розгляду справи по суті заявили усне клопотання про долучення доказів на підтвердження своєї правової позиції. Зауважили, що докази, які вони просять суд долучити до справи, не відносяться до заявленого предмету спору, але стосуються договору, на який є посилання в платіжних дорученнях, що містяться в матеріалах справи. Просили в задоволенні позову відмовити, з посиланням на існування між сторонами господарських правовідносин. Отримання коштів не заперечували.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що викладені у позові, просив позов задовольнити в повному обсязі. Висловив заперечення про долучення до матеріалів справи документів, які надані представником відповідача до початку розгляду справи по суті. Звертав увагу суду про недотримання відповідачем положень чинного Господарського кодексу України, яким встановлені строки та порядок подання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції. Також зазначив, що протягом п`яти днів буде подано заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Представниками відповідача також зазначено про намір подати заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу, які понесенні в зв`язку з розглядом цієї справи.

Заслухавши доводи обох сторін суд відмовив у задоволенні усного клопотання представника відповідача про долучення додаткових доказів, оскільки подані відповідачем докази не стосуються предмету спору. Відповідачем порушений порядок надання доказів до суду.

В судовому засіданні 31.01.2023 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення та надісланий на адреси сторін.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, у період з 21.02.2020 по 11.01.2021 ТОВ «РУФ БІЛДІНГ» перераховано на рахунок ТОВ «Науково-виробничо впроваджувальний центр «ГАНДІКАП» відповідно до платіжних доручень грошові кошти, на загальну суму 1 681 509,97 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №122 від 21.02.2020 року на суму 240 000,00 грн, №123 від 28.02.2020 року на суму 160 000,00 грн, №141 від 13.03.2020 року на суму 110 000,00 грн, №147 від 20.03.2020 року на суму 68 000,00 грн, №149 від 27.03.2020 року на суму 190 000,00 грн, №179 від 24.06.2020 року на суму 169 000,00 грн, №251 від 02.11.2020 року на суму 30 000,00 грн,я №255 від 09.11.2020 року на суму 33 000,00 грн, №262 від 16.11.2020 року на суму 84 500,00 грн, №265 від 18.11.2020 року на суму 47 000,00 грн, №266 від 18.11.2020 року на суму 22 000,00 грн, №267 від 20.11.2020 на суму 22 000,00 грн, 22 000,00 грн, №271 від 23.11.2020 року на суму 29 900,00 грн, №276 від 26.11.2020 року на суму 57 900,00 грн, №284 від 03.12.2020 року на суму 29 900,00 грн, №286 від 04.12.2020 року на суму 21 500,00 грн, №290 від09.12.2020 року на суму 100 000,00 грн, №293 від 10.12.2020 року на суму 165 000,00 грн, №297 від 16.12.2020 року на суму 20 000,00 грн, №298 від 17.12.2020 року на суму 10 079,97 грн, №11 від 11.01.2021 року на суму 71 430,00 грн.

В наведених платіжних дорученнях в графі «призначення платежу» зазначено послуги з капітального ремонту зг. договору №0110/2019 від 01.10.2019.

В той же час, вказаний у платіжних дорученнях договір та угоди між сторонами фактично не були укладені, а також не було укладено правочинів на відповідні господарські операції у спрощений спосіб. Тому на думку позивача, отримані відповідачем кошти в сумі 1 681 509,97 грн набули статус безпідставно отриманих.

З метою досудового врегулювання спору 03.08.2022 на адресу відповідача була направлена претензія від 02.08.2022 з вимогою протягом семи днів з дня отримання претензії повернути на рахунок ТОВ «РУФ БІЛДІНГ» безпідставно отримані грошові кошти.

Претензія залишена відповідачем без відповіді, грошові кошти в добровільному порядку повернуті не були.

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Підставою для звернення з позовом до суду позивач зазначив безпідставне перерахування відповідачу в період з 21.02.2020 по 11.01.2021 грошових коштів в загальному розмірі 1 681 509,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 1212 ЦК України з мотивів відсутності обов`язку у позивача перераховувати грошові кошти, внаслідок відсутності господарських правовідносин між сторонами, надання або виконання відповідачем певних послуг на зазначену в позові суму.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Вирішення питання про стягнення безпідставно набутих коштів залежить від висновків про наявність/відсутність між сторонами договірних правовідносин, на підставі яких здійснено відповідне перерахування заявлених до стягнення коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Тобто, зазначений у ст. 1212 ЦК України вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною 2 статті 11 ЦК України.

Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Тут розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст.1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

До подій, за результатами яких можуть виникнути зобов`язання передбачені статтею 1212 ЦК України, відноситься, зокрема, перерахування грошових коштів іншій особі, з якою платник не знаходиться в договірних зобов`язаннях. Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного господарського Суду у складі Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №924/1338/19.

З аналізу ст.1212 ЦК України вбачається, що цей вид позадоговірних зобов`язань виникає за умови одночасної наявності у відносинах сторін трьох елементів: набуття особою майна або його збереження; здійснення цього за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Матеріалами справи підтверджується наявність у спірних правовідносинах всіх трьох необхідних елементів виникнення кондикційних правовідносин - факт набуття відповідачем майна (грошових коштів в розмірі 1 681 509,97 грн), факт набуття відповідачем цього майна саме за рахунок позивача (в результаті переказу з рахунку позивача на рахунок відповідача коштів згідно з платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи), відсутність між сторонами господарських правовідносин, які регулюються зокрема правочином №0110/2019 від 01.10.2019, що свідчить про відсутність правових підстав для оплати позивачем вартості ремонтних робіт.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність між сторонами господарських зобов`язань з виконання капітального ремонту, вказаного у платіжних дорученнях, а отже достатніх правових підстав для набуття відповідачем за рахунок позивача 1 681 509,97 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач зазначені обставини не спростував, належних та допустимих доказів про наявність правових підстав для оплати позивачем на користь відповідача зазначеної у позові грошової суми, суду не надав. Будь-яких клопотань з процесуальних питань щодо витребування у інших осіб або органах доказів на підтвердження своєї правової позиції, як то передбачено нормами чинного ГПК України, не заявляв.

Доводи відповідача про те, що всі примірники договору №0110/2019 від 01.10.2019 наявні лише у позивача у зв`язку з чим відповідач позбавлений можливості довести свою позицію судом не приймаються до уваги.

Суд зауважує, що судячи з доводів відповідача між сторонами був наявний договір з капітального ремонту, який за своєю правовою природою є договором підрядом. Регулюванню відносин у сфері виконання робіт присвячено главу 61 ЦК (статті 837-891), що складається з чотирьох параграфів, перший з яких (статті 837 -864 ЦК) містить загальні положення про підряд, а наступні - положення про окремі його види, такі, як: договір побутового підряду; договір будівельного підряду; договір підряду на проектні та пошукові роботи. Зважаючи на те, що регламентація окремих видів договору підряду характеризується власною специфікою, вони мають необхідну правову базу, попередньо визначену єдиною для всіх підрядних відносин ознакою, спрямованою на виконання робіт із метою досягнення певного результату. Договір підряду відрізняється від договорів на надання послуг своїм предметом. Послугам притаманні ознаки, які відрізняють їх від результату робіт. А саме послуга хоча і тісно пов`язана з особою виконавця та процесом вчинення ним певних дій (здійснення певної діяльності), але не збігається з самими діями (здійсненням діяльності) виконавця, існує як окреме явище - певне нематеріальне благо, споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, не набуваючи матеріалізованого вигляду (ч. 1 ст. 901 ЦК).

Наявність «підрядних» правовідносини підтверджуються не лише договором підряду, але і іншими доказами, наприклад Специфікацією, Договірною ціною, довідками 2в, Актами приймання виконаних робіт тощо.

Втім, відповідач будь-яких доказів на підтвердження наявності між сторонами господарських правовідносин щодо замовлення позивачем відповідачу виконання ремонтних робіт на об`єкті позивача так, як наслідок, наявності правових підстав для отримання вартості виконаних робіт (в сумі заявлених позовних вимог) суду не надав.

Також суду не надано доказів в підтвердження припущень відповідача вилучення спірного договору правоохоронними органами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд зокрема вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю РУФ БІЛДИНГ до товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничо впроваджувальний центр ГАНДІКАП про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 1.681.509,97 грн задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничо впроваджувальний центр ГАНДІКАП (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 95-А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю РУФ БІЛДИНГ (69005, місто Запоріжжя, Профспілок майдан, буд. 2, кв. 2, ) 1.681.509,97 грн (один мільйон шістсот вісімдесят одну тисячу п`ятсот девять грн. 97 коп.) безпідставно набуті грошові кошти, 25.222,65 грн (двадцять п`ять тисяч двісті двадцять дві грн. 65 коп.) судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 лютого 2023 року.

Суддя О.В. Федорова