ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року Справа № 906/750/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Цвіркун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: Чернов Д.М.

відповідача: не з`явився

від апелянта: Любавська І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного управління справами (особа, яка не брала участі у справі) на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 09.09.2021 (суддя Шніт А.В., повний текст складено 15.09.2021) у справі № 906/750/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесфакторсервіс"

до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне управління справами

про стягнення 5 810 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Житомирської області перебувала позовна заява ТОВ "Бізнесфакторсервіс" до ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про стягнення 5 810 000,00 грн.

Підставою звернення позивача до суду стало неналежне виконання відповідачем умов Договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/03-2 від 02.03.2020, № 14/04-1 від 14.05.2020, № 19/05-1 від 19.05.2020, № 25/05-1 від 25.05.2020 в частині повернення грошових коштів на загальну суму 5 810 000,00 грн, право на стягнення яких належне позивачу згідно Договору про відступлення права вимоги № 20/07-1 від 20.07.2020.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.09.2021 у справі № 906/750/21 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 5 810 000,00 грн боргу; 43 575,00 грн судового збору. Повернуто з Державного бюджету України на користь ТОВ "Бізнесфакторсервіс" 43 575,00 грн судового збору, який сплачений згідно квитанції № 56672848 від 25.06.2021 (на суму 85 350,00 грн).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Державне управління справами звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження; зупинити дію рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2021 у справі № 906/750/21; визнати поважними (винятковими) причини неподання додаткових доказів; поновити строки для подання нових (додаткових) доказів у справі, долучити їх до матеріалів справи, а також надати їм правову оцінку; залучити до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ "Укроптмастер-Енерго" (, адреса: 01001, місто Київ, вулиця Мала Житомирська, будинок 16/3); скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2021 у справі № 906/750/21 повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Бізнесфакторсервіс" до ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про стягнення 5 810 000,00 грн відмовити повністю.

Зокрема, рішення суду першої інстанції апелянт вважає таким, що прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також таким, що містить докази порушення та неправильного застосування норм матеріального й процесуального права та значно порушує права та охоронювані інтереси скаржника, а тому підлягає повному скасуванню.

Зазначає, що Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" є державним унітарним комерційним підприємством, права якого щодо укладання договорів позики обмежені в силу частини четвертої статті 67 Господарського кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.2011 № 809 та Статуту ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", затвердженого Розпорядженням Керівника Державного управління справами від 19.12.2016 № 329. Відповідно, договори про надання безвідсоткової фінансової допомоги були укладені без згоди органу управління майном відповідача.

Окрім цього вказує на існування двох ідентичних договорів про відступлення права вимоги на одну і ту ж саму вимогу (предмет) тільки з різними кредиторами.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на неправомірності визнання відповідачем позовних вимог, що стало передумовою задоволення позову, оскільки судом першої інстанції не було перевірено обсяг повноважень підписанта заяви відповідача про визнання позову від 16.08.2021 № 05-382 а також, всупереч статті 191 ГПК України, порушення зазначеною дією прав та інтересів інших осіб, зокрема, Державного управління справами.

До апеляційної скарги Державне управління справами додає докази, які, на підставі ч. 3 статті 269 ГПК України, просить долучити до матеріалів справи з огляду на те, що апелянт не брав участі у розгляді даної справи в суді першої інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного управління справами (особа, яка не брала участі у справі) на рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2021 у справі № 906/750/21; апеляційну скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні.

На адресу Північно - західного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача, в якому останній, зокрема, заперечував проти можливості Державного управління справами оскаржувати рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2021 у справі № 906/750/21.

Зазначає, що питання недотримання внутрішньої адміністративної процедури погодження договорів, контроль підзвітного підприємства та вчинення інших дій є виключною компетенцією відповідача та скаржника.

Доводи апелянта вважає такими, що не відповідають обставинам та матеріалам справи, натомість місцевим господарським судом досліджено всі обставини справи та докази на підтвердження оспорюваної заборгованості, надано їм вірну оцінку. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2021 у справі № 906/750/21 - без змін.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому просить суд розглядати справу без його участі, рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2021 у справі № 906/750/21 скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2022, серед іншого, апелянта - Державне управління справами залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні представник апелянта підтримує доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній та просить апеляційну скаргу задовольнити. Одночасно скаржник подав клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи та просить залучити до участі у справі ТОВ "Укроптмастер-Енерго" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Присутній у судовому засіданні представник позивача проти доводів апеляційної скарги та поданих апелянтом клопотань заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином засобами електронного зв`язку.

За умовами ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши клопотання апелянта про долучення доказів, суд зазначає таке.

Згідно частин 1,2,3,4 статті 80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Із змісту частини 8 статті 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи те, що апелянт не брав участі у розгляді даної справи у суді першої інстанції та був позбавлений можливості подати відповідні докази на обґрунтування своїх вимог, суд задовольняє таке клопотання та долучає подані третьою особою - Державним управлінням справами докази до матеріалів справи для надання їм правової оцінки.

Розглянувши клопотання про залучення ТОВ "Укроптмастер - Енерго" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, суд зазначає наступне.

За приписами частин 1, 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виступає в процесі на боці тієї сторони, з якою в неї існують певні правові відносини.

Залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи. Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Аналіз вказаних приписів процесуального закону дає підстави стверджувати, що клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, має бути обґрунтоване з наданням суду відповідних доказів того, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки особи, яка звертається з відповідною заявою.

Заявник вказує, що боржником (ДП "Житомирський ЛГЗ") та первісним кредитором (ТОВ "Фаворі Груп") було укладено два ідентичні договори про відсутплення права вимоги на одну і ту ж вимогу (предмет) тільки з різними кредиторами. Зокрема, договір № 20/07-1 від 20.07.2020 з ТОВ "Бізнесфакторсервіс" та договір № 21/07-1 від 21.07.2020 з ТОВ "Укроптмастер-Енерго". З огляду на вказане заявник вважає, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки ТОВ "Укроптмастер-Енерго".

З даного приводу судовою колегією відмічається, що позов у справі № 906/750/21 обгрунтований саме договором відступлення права вимоги № 20/07-1 від 20.07.2020, який укладено між ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (боржник), ТОВ "Фаворі Груп" (первісний кредитор) та ТОВ "Бізнесфакторсервіс" (новий кредитор) та обставинами його невиконання з боку боржника. Відповідно розгляд даного спору здійснювався в межах позовних вимог та кола осіб, між якими виникли правовідносини за даним договором.

ТОВ "Укроптмастер-Енерго" не є стороною даного договору (учасником даних правовідносин), а тому рішення суду не впливає на права та обов`язки останнього.

Отже, виходячи з предмету спору та суб`єктного складу сторін, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про залучення ТОВ "Укроптмастер - Енерго" у якості третьої особи, оскільки суб`єктом звернення не доведено підстав для залучення даної особи у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, та яким чином ухвалене рішення суду безпосередньо впливає на права чи обов`язки цієї особи щодо однієї із сторін у справі.

Розглянувши матеріали справи № 906/750/21, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши та проаналізувавши наявні та подані докази, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи встановлено, що між ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (Сторона 1) та ТОВ "Фаворі Групп" (Сторона 2) були укладені договори про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (далі - Основні договори):

- № 02/03-2 від 02.03.2020 на суму 1 810 000,00 грн;

- № 14/05-1 від 14.05.2020 на суму 2 000 000,00 грн ;

- № 19/05-1 від 19.05.2020 на суму 600 00,00 грн;

- № 25/05-1 від 25.05.2020 на суму 1 400 000,00 грн.

Відповідно до п.1.1 вказаних договорів Сторона 2 надає Стороні 1 безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, а сторона 1 зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно пунктів 2.3 договорів безвідсоткова поворотна фінансова допомога надається терміном на 1 рік.

На виконання умов Договору № 02/03-2 від 02.03.2020 ТОВ "Фаворі Групп" згідно платіжних доручень № 191, № 192, № 193 від 03.04.2020 перерахувало відповідачу кошти на загальну суму 1 810 000,00 грн.

На виконання умов Договору № 15/05-1 від 15.05.2020 ТОВ "Фаворі Групп" згідно платіжних доручень № 232, № 233 від 14.05.2020 перерахувало відповідачу кошти на загальну суму 2 000 000,00 грн.

На виконання умов Договору № 19/05-1 від 19.05.2020 ТОВ "Фаворі Групп" згідно платіжних доручень № 245, № 247 від 20.05.2020 і від 21.05.2020 перерахувало відповідачу кошти на загальну суму 600 00,00 грн.

На виконання умов договору № 25/05-1 від 25.05.2020 ТОВ "Фаворі Групп" згідно платіжних доручень № 250, № 251, № 252, № 254, № 255, № 256, № 257, № 259, № 260 від 25.05.2020, від 26.05.2020 і від 27.05.2020 перерахувало відповідачу кошти на загальну суму 1 400 000,00 грн.

20.07.2020 між ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (Боржник), ТОВ "Фаворі Групп" (Первісний кредитор), ТОВ "Бізнесфакторсервіс" (Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № 20/07-1 (далі - Договір), згідно п.1.1 якого Первісний кредитор уступає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника, яке виникло у Первісного кредитора на підставі наступних Основних договорів:

- договір надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/03-2 від 02.03.2020 - 1 810 000,00 грн;

- договір надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 14/05-1 від 14.05.2020 - 2 000 000,00 грн;

- договір надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 19/05-1 від 19.05.2020 - 600 000,00 грн;

- договір надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 25/05-1 від 25.05.2020 - 1 400 000,00 грн.

Відповідно до п.1.2 Договору з моменту його підписання до Нового кредитора переходить право вимоги щодо оплати Боржником грошових коштів за договорами, вказаними в п.1.1 даного Договору, в загальному розмірі 5 810 000,00 грн.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що Боржник не заперечує проти заміни Первісного кредитора Новим кредитором в Основних договорах і, підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідну заміну в порядку та на умовах, визначених цим Договором, а також підтверджує, що він є належним чином повідомлений про відступлення права вимоги за даним Договором.

20.07.2020 ТОВ "Фаворі Групп" та ТОВ "Бізнесфакторсервіс" підписано Акт приймання-передачі первинних документів (Додаток №1 до Договору про відступлення права вимоги № 20/07-1 від 20.07.2020).

29.06.2021 між ТОВ "Бізнесфакторсервіс" та ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" підписаний Акт звірки взаєморозрахунків за 2020-2021 роки, згідно якого станом на 29.06.2021 заборгованість відповідача становить 5 810 000,00 грн.

Оскільки, відповідач суму позики не повернув, ТОВ "Бізнесфакторсервіс" звернулося до суду з позовом про стягнення з ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" 5 810 000,00 грн боргу.

З апеляційної скарги судом встановлено, що між 20.07.2020 між ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (Боржник), ТОВ "Фаворі Групп" (Первісний кредитор) та ТОВ "Бізнесфакторсервіс" (Новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № 20/07-1, згідно п.1.1 якого Первісний кредитор уступає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника, яке виникло у Первісного кредитора на підставі наступних Основних договорів:

- договір надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/03-2 від 02.03.2020 - 1 310 000,00 грн;

- договір надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 14/05-1 від 14.05.2020 - 2 000 000,00 грн;

- договір надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 19/05-1 від 19.05.2020 - 600 000,00 грн;

- договір надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 25/05-1 від 25.05.2020 - 1 400 000,00 грн.

Відповідно до п.1.2 Договору з моменту його підписання до Нового кредитора переходить право вимоги щодо оплати Боржником грошових коштів за договорами, вказаними в п.1.1 даного Договору, в загальному розмірі 5 310 000,00 грн.

Таким чином, апелянт вказує на наявність під номером 02/03-2 Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 02.03.2020 двох договорів на різні суми, при цьому вказавши, що право вимоги позивача перейшло саме за Договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/03-2 від 02.03.2020 на суму 1 310 000, 00 грн.

В подальшому, 21.05.2020 між ДП "Житомирський лікеро - горілчаний завод" (Боржник), ТОВ "Фоворі Груп" (Первісний кредитор) та ТОВ "Укроптмастер-Енерго" (Новий кредитор) було укладено Договір відступлення права вимоги № 21/07-1, згідно з яким Первісний кредитор уступає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника, яке виникло у Первісного кредитора на підставі цих же Основних договорів в загальному розмірі 5 310 000,00 грн.

Таким чином вказує, що Боржник та Первісний кредитор уклали два ідентичні договори про відступлення права вимоги на одну і ту ж саму вимогу (предмет) тільки з різними Кредиторами:

- ТОВ "Бізнесфакторсервіс" () Договір про відступлення права вимоги від 20.07.2020 № 20/07-1 на суму 5 310 000, 00 грн за Основними договорами:

№ 02/03-2 від 02.03.2020 на суму 1 310 000,00 грн;

№ 14/05-1 від 14.05.2020 на суму 2 000 000,00 грн;

№ 19/05-1 від 19.05.2020 на суму 600 000, 00 грн;

№ 25/05-1 від 25.05.2020 на суму 1 400 000,00 грн.

- ТОВ "Укроптмастер-Енерго" () Договір про відступлення права вимоги від 21.07.2020 № 21/07-1 на суму 5 310 000, 00 грн за Основними договорами:

№ 02/03-2 від 02.03.2020 на суму 1 310 000,00 грн;

№ 14/05-1 від 14.05.2020 на суму 2 000 000,00 грн;

№ 19/05-1 від 19.05.2020 на суму 600 000, 00 грн;

№ 25/05-1 від 25.05.2020 на суму 1 400 000,00 грн.

У зв`язку із тим, що місцевим господарським судом вказані обставини не досліджувались та не оцінювались, апелянт вбачає підстави для скасування рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2021 та відмови ТОВ "Бізнесфакторсервіс" у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначає таке.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 Господарського кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За визначенням, що міститься у п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, поворотною фінансовою допомогою є сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`яковою для повернення.

В контексті цивільних норм між сторонами виникли правовідносини позики на підставі договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/03-1 від 02.03.2020, № 15/06-1 від 15.06.2020, № 16/06-1 від 16.06.2020, № 24/06-1 від 24.06.2020, які підпадають під правове регулювання параграфу 1 глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Бізнесфакторсервіс" набуло статус кредитора за договорами про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/03-2 від 02.03.2020, № 14/05-1 від 14.05.2020, № 19/05-1 від 19.05.2020, № 25/05-1 від 25.05.2020 на підставі договору про відступлення права вимоги № 20/07-1 від 20.07.2020, укладеного з ТОВ "Фаворі Групп".

Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

При відступленні права вимоги не відбувається припинення або зміна зобов`язання, а лише змінюється кредитор у відповідному зобов`язанні.

Доданими до позовної заяви платіжними дорученнями підтверджується, що відповідач за договорами про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги отримав кошти в загальній сумі 5 810 000,00 грн, однак суму позики не повернув.

У процесі розгляду справи в суді першої інстанції відповідач заборгованість перед позивачем у розмірі 5 810 000,00 грн визнав у повному обсязі.

Натомість, апелянт зазначає про помилковість висновку місцевого господарського суду з огляду на те, що останнім не було досліджено ідентичний Договір надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/03-2 від 02.03.2020 на іншу суму - 1 310 000,00 грн, при цьому вказавши, що право вимоги позивача перейшло саме за Договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/03-2 від 02.03.2020 на суму 1 310 000, 00 грн., а не за аналогічним договором на суму 1 810 000,00 грн., який було надано позивачем.

З даного приводу суд відмічає, що матеріали справи № 906/750/21 станом на дату постановлення оскаржуваного рішення, не містять інших, аніж поданих разом із позовною заявою, доказів, зокрема договорів з обумовленими у них сумами коштів.

Поряд з цим судовою колегією відмічається, що згідно ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Матеріали справи свідчать, що в підтвердження укладення договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/03-2 від 02.03.2020 на суму 1 810 000,00 грн. позивачем надані наступні платіжні доручення:

№ 191 від 03.04.2020 на суму 500 000,00 грн;

№ 192 від 03.04.2020 на суму 645 000,00 грн;

№ 193 від 03.04.2020 на суму 665 000,00 грн.

Вказані платіжні доручення в графі "Призначення платежу" містять наступне посилання: "Поворотна фінансова допомога згідно Договору № 02/03-2 від 02.03.2020 р. без ПДВ".

Оригінали даних платіжних доручень були оглянуті судом першої інстанції в засіданні 10.08.2022, що засвідчено відміткою судді.

Отже, поданий позивачем договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/03-2 від 02.03.2020 на суму 1 810 000,00 грн. підтверджено належними доказами.

При цьому, відповідачем суму заборгованості у повному розмірі позовних вимог визнано згідно заяви № 05-382 від 16.08.2021, жодних доказів чи заперечень до суду не подано, в судове засідання не з`явився.

Вказана заява № 05-382 від 16.08.2021 про визнання позовних вимог за підписом першого заступника генерального директора ДП "Житомирський лікеро - горілчаний завод" Прокопенка Антона Євгенійовича прийнята судом, оскільки з інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, не вбачається застережень щодо можливості вказаної особи вчиняти будь - які дії від імені відповідача.

Згідно зі ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (ст. 86 ГПК України).

З огляду на сукупність поданих позивачем доказів (договори, платіжні доручення з відповідним призначенням платежу, акт приймання-передачі первинних документів, акт звірки взаєморозрахунків), колегія суддів вважає подані скаржником аналогічні примірники договорів з відмінними сумами та іншим учасником правовідносин (ТОВ "Укроптмастер-Енерго") такими, що не підтверджують дійсні обставини справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до положень статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закріплена у статті 204 Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню (аналогічний висновок викладений у пункті 27 постанови Верховного Суду від 05.10.2021 у справі № 922/3666/20).

Суд відмічає, що станом на момент розгляду справи договори про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/03-2 від 02.03.2020 на суму 1 810 000,00 грн, № 14/05-1 від 14.05.2020 на суму 2 000 000,00 грн, № 19/05-1 від 19.05.2020 600 000,00 грн, № 25/05-1 від 25.05.2020 на суму 1 400 000,00 грн, договір відступлення права вимоги, якими, зокрема, обґрунтовані позовні вимоги, є чинними та недійсними не визнавались.

Твердження апелянта про відсутність погодження Органу управління майном на укладення договорів позики, що на думку останнього свідчить про їх недійсність, колегією суддів до уваги не приймається. За умовами п. 7.2 Статуту ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" підприємство зобов`язане інформувати Орган управління майном щодо укладення підприємством договору (угоди, контракту) або іншого правочину на суму понад 5000000,00 грн, а також погоджувати укладання кредитних договорів. Однак договори фіндопомоги, як окремі правочини, укладені на суму менше 5000000,00 грн, що не вимагає інформування Органу управління майном з боку підприємства, а також останні не відносяться до кредитних договорів, що в свою чергу не вимагає жодного погодження.

Також, в даному контексті суд вважає безпідставним посилання апелянта на положення ч. 4 ст. 67 ГК України та "Порядок погодження залучення державними підприємствами, у тому числі господарськими товариствами (крім банків), у статутному капіталі яких 50 та більше відсотків акцій (часток) належать державі, кредитів (позик), надання гарантій або поруки за такими зобов`язаннями", затверджений постановою КМУ від 15.06.2011 № 809, оскільки договори безвідсоткової поворотної фінансової допомоги не містять жодних застережень про державні гарантії їх повернення.

Оцінивши наявні докази у сукупності із встановленими у справі обставинами, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про правомірність позовних вимог, які підтверджені належними доказами. Таким чином, апеляційний господарський суд відхиляє необґрунтовані доводи скаржника.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи скаржника не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків господарського суду, правильність застосування норм матеріального права та не вказують на порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 09.09.2021 у справі № 906/750/21 відповідає матеріалам справи та ґрунтується на чинному законодавстві.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами розгляду апеляційної скарги у справі № 906/750/21, судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного управління справами залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 09 вересня 2021 року у справі № 906/750/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 906/750/21 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "31" січня 2023 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.