СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Харків Справа № 922/4557/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Жилко С.Е., на підставі Положення про департамент земельних відносин Харківської міської ради, в редакції рішення Харківської міської ради від 22.12.2021 №217/21,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків,

на рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2022 (суддя Пономаренко Т.О.), ухвалене в приміщенні Господарського суду Харківської області в м.Харкові, повний текст якого складений 01.08.2022,

у справі №922/4557/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко", м. Харків,

до відповідача: Харківської міської ради, м. Харків,

про визнання переважного права на укладення договору, визнання незаконним та скасування пункту додатку до рішення,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просив суд:

- визнати за ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером :09:001:0031, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Л. Толстого, 64;

- визнати незаконним та скасувати п.15 додатку №2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 №48/21 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою", що стосується надання дозволу територіальній громаді м. Харкова на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,0569 га (кадастровий номер :09:001:0031) комунальної власності для будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Толстого, 64.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 №48/21 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою" в частині, що стосується надання дозволу територіальній громаді м. Харкова на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,0569 га (кадастровий номер :09:001:0031) комунальної власності для будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Толстого, 64 (п.15 додатку №2 до рішення), порушує переважне право позивача на укладення договору оренди земельної ділянки під самочинно побудованими об`єктами нерухомого майна, якою позивач користується до теперішнього часу та від звільнення в примусовому порядку якої відповідач відмовився.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.07.2022 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.08.2022) у справі №922/4557/21 позовну заяву задоволено. Визнано за ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером :09:001:0031, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Л.Толстого, 64. Визнано незаконним та скасовано п.15 додатку №2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 №48/21 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою", що стосується надання дозволу територіальній громаді м.Харкова на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,0569 га (кадастровий номер :09:001:0031) комунальної власності для будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Л. Толстого, 64. Стягнуто з Харківської міської ради на користь ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" судовий збір у сумі 4540 грн 00 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Харківська міська рада, приймаючи рішення про надання дозволу на поділ спірної земельної ділянки, перешкоджає ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" в її використанні для обслуговування та експлуатації наявних на ній об`єктів нерухомого майна, оскільки поділ земельної ділянки припинить її існування як об`єкту цивільних прав. Суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки, заявлена разом з вимогою про визнання незаконним та скасування п.15 додатку №2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 №48/21 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою", в своїй сукупності забезпечують ефективність обраного способу захисту права позивача, оскільки такий спосіб може привести до відновлення порушеного права позивача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Харківська міська рада, яка просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2022 у справі №922/4557/21 повністю та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, судові витрати по веденню справи покласти на позивача.

Апелянт вважає, що місцевий господарський суд дійшов до неправильних висновків щодо можливості застосування обраного позивачем способу захисту оспорюваних прав, вважаючи його ефективним. Зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки позивачу необхідно було звернутись до Харківської міської ради з клопотанням про надання земельної ділянки в оренду, проте матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача для здійснення заходів щодо оформлення договору оренди земельної ділянки. Скаржник наголошує, що такий спосіб захисту, як визнання за позивачем переважного права на укладення договору оренди землі на майбутнє, може призвести до ситуацій, в яких Харківська міська рада при бездіяльності позивача, зокрема, невчинення жодних дій стосовно збереження об`єктів самочинного будівництва, буде позбавлена можливості розпоряджатися земельною ділянкою, в тому числі надавати її в оренду. На думку відповідача, в оскаржуваному рішенні відсутнє будь-яке обґрунтування незаконності прийняття п. 15 Додатку 2 до рішення Харківської міської ради від 24.02.2021 № 48/21 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою", та висновків, яким чином зазначене рішення порушує права позивача. Вважає, що Харківська міська рада як власник земельної ділянки мала право здійснювати поділ земельної ділянки.

12.12.2022 до Східного апеляційного господарського суду від ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" надійшов відзив, в якому позивач просить рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2022 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.08.2022) у справі №922/4557/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення. Позивач вважає, що на цей час у нього відсутній юридичний обов`язок здійснювати звільнення земельної ділянки від самочинно побудованих об`єктів нерухомого майна, такі об`єкти є капітальними, а вартість даного майна становить 3833463,57грн. За твердженням ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" реалізація оскаржуваного рішення Харківської міської ради матиме наслідком позбавлення позивача можливості оформити право оренди земельної ділянки із кадастровим номером :09:001:0031 під об`єктом нерухомого майна, яке також потребує захисту та визнання в судовому порядку, оскільки на даний час право власності на такі об`єкти не оформлено належним чином. А тому вказане рішення вважає таким, що порушує право позивача на використання належного йому майна та переважне право позивача на укладення договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2023 задоволено заяву ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" про участь його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

26.01.2023 до початку судового засідання від представника позивача за допомогою підсистеми "Електронний суд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

26.01.2023 у судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній представник відповідача, який наполягав на доводах апеляційної скарги, просив скасувати рішення господарського суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, судова колегія зазначає про таке.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В обґрунтування клопотання про відкладення розгляду справи ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" посилається на тривалу повітряну тривогу в Україні, зазначає, що представник позивача вимушена перебувати у безпечному місці, у якому відсутній стійкий зв`язок, що унеможливлює її участь в судовому засіданні.

Верховний Суд у постанові від 14.07.2022 у справі №260/4504/20 зазначив, що за загальним правилом при вирішенні питання щодо можливості відкладення розгляду справи в період дії воєнного стану на підставі поданої учасниками судового процесу заяви суд залежно від інтенсивності бойових дій на певній території, загальної воєнної ситуації як в країні, так і в певному регіоні, де знаходиться суд, або учасник справи (його представник), поведінки суб`єктів владних повноважень, що мають компетенцію в сфері повідомлень щодо ризиків перебування на певній території (об`єкті нерухомості) та ін, має дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства. При цьому врахуванню підлягають попередня поведінка учасника справи, можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, можливість прибути у судове засідання та скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до карти повітряних тривог, повітряна тривога у Харківській області 26.01.2023 тривала з 06:38 год по 12:13 год.

Судове засідання Східного апеляційного господарського суду згідно з протоколом судового засідання розпочалося о 12:16 год, тобто після закінчення повітряної тривоги у Харківській області.

Відповідно до п. 45 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, підсистема відеоконференцзв`язку забезпечує учасникам справи можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів; у приміщенні іншого суду - за допомогою технічних засобів суду; в установі попереднього ув`язнення, установі виконання покарань або медичному закладі - за допомогою технічних засобів, наявних у відповідній установі.

Згідно з п. 46 Положення за наявності в суді технічної можливості учасник справи у порядку, встановленому процесуальним законом, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Частиною 5 статті 197 ГПК України визначено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Судова колегія зауважує, що частиною 1 ст. 273 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Провадження уданій справі відкрито ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2022.

Розгляд апеляційної скарги вже відкладався ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2022, від 12.01.2023.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2023 явка представників сторін не визнавалася обов`язковою.

З огляду на необхідність розгляду апеляційної скарги впродовж розумних строків в контексті встановлених п. 1 ст. 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантій, з огляду на приписи пункту 10 частини 3 статті 2 ГПК України, якими встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, враховуючи, що позивач висловив свою позицію у відзиві на апеляційну скаргу, матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги відповідача у судовому засіданні 26.01.2023, представник відповідача з`явився до судового засідання, загальна обстановка у м. Харкові є такою, що дозволяє проведення судового засідання, а ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду покладається на позивача, Східний апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у даному судовому засіданні, а тому відмовляє у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 12 п. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням 5 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.09.2006 №118/06 АТ "Концерн АВЕК та Ко" продовжено строки будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Л. Толстого, 64, до 01.12.2008 та надано АТ "Концерн АВЕК та Ко" в оренду земельну ділянку загальною площею 10569 кв.м, в межах договору оренди землі від 30.04.2004 №6663/04, для будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Л. Толстого, 64, до 01.12.2008.

На підставі зазначеного рішення між сторонами укладений договір оренди землі від 06.04.2007 реєстровий № 47.

Позивачем на орендованій земельній ділянці здійснено самочинне будівництво об`єктів нерухомого майна: нежитлова будівля літ. "Б-1" загальною площею 392,0 3 кв.м, нежитлова будівля літ. "В-1" загальною площею 422,1 кв.м, нежитлова будівля літ. "Г-1" загальною площею 389, 9 кв.м, нежитлова будівля літ. "Д-1" загальною площею 578,0 кв.м, нежитлова будівля літ. "Ж-1" загальною площею 139,2 кв.м, нежитлова будівля літ. "З-1" загальною площею 234,0 кв.м, нежитлова будівля літ. "К-2" загальною площею 346,8 кв.м, нежитлова будівля літ. "Л-2" загальною площею 323,6 кв.м, нежитлова будівля літ. "М-2" загальною площею 324,8 кв.м, нежитлова будівля літ. "Н-1" загальною площею 46,2 кв.м, нежитлова будівля літ. "О-1" загальною площею 149,2 кв.м, нежитлова будівля літ. "П-1" загальною площею 144,4 кв.м, нежитлова будівля літ. "Р-2" загальною площею 287,2 кв.м, нежитлова будівля літ. "С-2" загальною площею 285,4 кв.м, нежитлова будівля літ. "Т-1" загальною площею 70,7 кв.м, нежитлова будівля літ. "У-1" 76,3 кв.м.

В 2008 році ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просило визнати за АТ "Концерн АВЕК та Ко" право власності на нерухоме майно нежитлові будівлі магазини, зокрема: літ. "Б-1" загальною площею 392,0 кв.м, літ. "В-1" загальною площею 422.1 кв.м, літ. "Г-1" загальною площею 389,9 кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 578,0 кв.м, літ. "Ж-1" загальною площею 139,2 кв.м, літ. "З-1" загальною площею 234,0 кв.м, літ. "1-1" загальною площею 262,9 кв.м, літ. "К-2" загальною площею 346,8 кв.м, літ. "Л-2" загальною площею 323,6 кв.м, літ. "М-2" загальною площею 324,8 кв.м, літ. "Н-1" загальною площею 46,2 кв.м, літ. "О-1" загальною площею 149,2 кв.м, літ. "П-1" загальною площею 144,4 кв.м, літ. "Р-2" загальною площею 287,2 кв.м, літ. "С-2" загальною площею 285,4 кв.м, літ. "Т-1" загальною площею 70,7 кв.м, літ. "У-1" загальною площею 76,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Толстого, 64.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.01.2008 у справі № 53/20-08, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.08.2008 та постановою Вищого господарського суду України від 03.12.2008, в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В той же час, рішенням Господарського суду Харківської області від 16.05.2008 у справі № 37/50-08 за позовом Харківської міської ради до ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" про розірвання договору оренди землі, звільнення та повернення земельної ділянки з приведенням її у придатний для подальшого використання стан, позов задоволено частково. Розірвано договір оренди земельної ділянки від 06.04.2007, реєстровий № 47, укладений на підставі Рішення 5 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.09.2006 № 118/06, яким АТ "Концерн АВЕК та Ко" продовжено строки будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Л. Толстого, 64, до 01.12.2008 та надано в оренду земельну ділянку загальною площею 10569 кв.м, в межах договору оренди землі від 30.04.2004 № 6663/04, для будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Л. Толстого, 64, до 01.12.2008.

Ухвалено звільнити земельну ділянку по вул. Л. Толстого, 64, загальною площею 10569 кв.м, зайняту самочинно побудованими АТ "Концерн АВЕК та Ко" нежитловими будівлями - магазинами: літ. "Б-1" загальною площею 392,03 кв.м, літ. "В-1" загальною площею 422,1 кв.м, літ. "Г-1" загальною площею 389,9 кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 578,0 кв.м, літ. "Ж-1" загальною площею 139,2 кв.м, літ. "3-1" загальною площею 234,0 кв.м, літ. "І-1" загальною площею 262,9 кв.м, літ. "К-2" загальною площею 346,8 кв.м, літ. "Л-2" загальною площею 323,6 кв.м, літ. "М-2" загальною площею 324,8 кв.м, літ. "Н-1" загальною площею 46,2 кв.м, літ. "О-1" загальною площею 149,2 кв.м, літ. "П-1" загальною площею 144,4 кв.м, літ. "Р-2" загальною площею 287,2 кв.м, літ. "С-2" загальною площею 285,4 кв.м, літ. "Т-1" загальною площею 70,7 кв.м, літ. "У-1" загальною площею 76,3 кв.м, розташованими по вул. Л.Толстого, 64 в м. Харкові, привести її у придатний для подальшого використання стан, в тому числі шляхом знесення самочинно побудованих АТ "Концерн АВЕК та Ко" нежитлових будівель-магазинів: літ. "Б-1" загальною площею 392,03 кв.м, літ. "В-1" загальною площею 422,1 кв.м, літ. "Г-1" загальною площею 389,9 кв.м, літ. "Д-1" загальною площею 578,0 кв.м, літ. "Ж-1" загальною площею 139,2 кв.м, літ. "З-1" загальною площею 234,0 кв.м, літ. "І-1" загальною площею 262,9 кв.м, літ. "К-2" загальною площею 346,8 кв.м, літ. "Л-2" загальною площею 323,6 кв.м, літ. "М-2" загальною площею 324,8 кв.м, літ. "Н-1" загальною площею 46,2 кв.м, літ. "О-1" загальною площею 149,2 кв.м, літ. "П-1" загальною площею 144,4 кв.м, літ. "Р-2" загальною площею 287,2 кв.м, літ. "С-2" загальною площею 285,4 кв.м, літ. "Т-1" загальною площею 70,7 кв.м, літ. "У-1" загальною площею 76,3 кв.м, та повернути цю земельну ділянку територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2008 у справі № 37/50-08 залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2008 та постановою Вищого господарського суду України від 09.12.2008.

Відповідно до листів від 18.08.2002 №1337, від 29.10.2008 №1796 ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" просило Харківську міську раду дозволити зберегти об`єкти самочинного будівництва для будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Л. Толстого, 64.

У відповідь на лист ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" від 29.10.2008 №1796 Харківська міська рада листом від 05.11.2008 №08-14/3095/2-08 повідомила, що на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебувають виконавчі провадження №9432731 та №9432750 з примусового виконання наказів Господарського суду Харківської області від 25.09.2008 у справах №37/50-08 та № 37/51-08 про звільнення земельних ділянок за вищевказаними адресами, зайнятих самочинно побудованими АТ "Концерн АВЕК та Ко" нежитловими будівлями (магазинами). За результатами розгляду звернень АТ "Концерн АВЕК та Ко" на адресу Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції направлені клопотання про нездійснення виконавчих дій по виконавчим провадженням №9432731 та №9432750 з примусового виконання наказів Господарського суду Харківської області від 25.09.2008 у справах №37/50-08 та №37/51-08 до 20.11.2008.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" продовжувало використовувати земельну ділянку із кадастровим номером :09:001:0031 за адресою: м. Харків, вул. Л.Толстого, 64.

Відповідно до бухгалтерської довідки ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" від 07.07.2021 останнє задекларувало та продовжує сплачувати орендну плату за Договором оренди землі від 06.04.2007, державна реєстрація від 11.05.2007 №47 (земельна ділянка площею 1,0569 га за кадастровим номером :09:001:0031). Річні платежі згідно поданим деклараціям, станом на 07.07.2021 складають: оренда землі: 2018 рік - 1868059,27грн; 2019 рік - 1868059,27грн; 2020 рік - 1712387,66 грн; з 01.01.2021 по 07.07.2021 - 778 358,03 грн. Платежі за 2018, 2019, 2020, 2021 роки сплачено в повному обсязі.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.01.2022 № 294759349 право власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: м.Харків, вул. Л. Толстого, 64, не зареєстровано.

Рішенням 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою" (п.15 додатку №2 до рішення) територіальній громаді м. Харкова надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,0569 га (кадастровий номер :09:001:0031) комунальної власності для будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Толстого, 64. Фінансування робіт із землеустрою забезпечити за рахунок коштів КП "Міський торговий ринок" згідно укладеної угоди з розробником документації із землеустрою.

Вважаючи, що реалізація даного рішення матиме наслідком позбавлення ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" можливості оформити право оренди земельної ділянки із кадастровим номером :09:001:0031 як власнику об`єктів нерухомого майна, а рішення таким, що порушує його переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки під об`єктом нерухомого майна, ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" звернулося до суду з даним позовом.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.07.2022 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.08.2022) у справі №922/4557/21 позовні вимоги задоволено з підстав, що зазначені вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частини перша та друга статті 15 ЦК України).

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді із застосуванням способів захисту, які передбачені частиною другою статті 16 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України).

За змістом наведених приписів способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 9.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 806/5244/15).

Іншими словами, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Верховний Суд України у своїх постановах неодноразово надавав висновок, що майнові відносини, які виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору, тому, окрім спеціальних актів земельного законодавства - Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та Закону про оренду землі, регулюються загальними нормами цивільного законодавства щодо договору та щодо договору найму (зокрема, у поставі Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 143/591/20).

ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" у позові заявлено позовну вимогу про визнання за ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером :09:001:0031, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Л. Толстого, 64.

Свої вимоги позивач з посиланням на ст. 367 ЦК України, 120, 124, 134 ЗК України обґрунтовує тим, що на зазначеній земельній ділянці заходяться об`єкти нерухомого майна, які були самочинно побудовані позивачем та які позивач вважає своєю власністю.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до положень частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі". Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі".

За змістом частини першої статті 93 Земельного кодексу України, статті 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Частинами 1, 9 статті 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або оренду набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом. Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

Відповідно до частини 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України передбачено, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Так, на спірній земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Л. Толстого, 64, знаходяться об`єкти нерухомого майна, які самочинно побудовані позивачем.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Харківської області від 16.05.2008 у справі № 37/50-08, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2008 та постановою Вищого господарського суду України від 09.12.2008, зокрема, розірвано договір оренди земельної ділянки від 06.04.2007, реєстровий № 47, укладений на підставі Рішення 5 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.09.2006 № 118/06, яким АТ "Концерн "АВЕК та Ко" продовжено строки будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Л. Толстого, 64 до 01.12.2008, та надано в оренду земельну ділянку загальною площею 10569 кв.м, в межах договору оренди землі від 30.04.2004 №6663/04, для будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Л. Толстого, 64, до 01.12.2008.

Отже, правовідносини між позивачем та відповідачем з оренди земельної ділянки по вул. Л. Толстого, 64, м. Харків, яка надавалася в оренду відповідно до договору оренди земельної ділянки від 06.04.2007, реєстровий № 47, припинилися, а тому ПрАТ "Концерн "АВЕК та Ко" не є орендарем зазначеної земельної ділянки.

Разом з тим, маючи намір продовжити користування спірною земельною ділянкою, ПрАТ "Концерн "АВЕК та Ко" до Харківської міської ради з клопотаннями щодо передання земельної ділянки в оренду за адресою м. Харків, вул. Л. Толстого, 64, не зверталося, матеріали справи доказів зворотного не містять.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.08.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

У постанові від 25.01.2022 у справі №143/591/20 Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)(пункт 145 рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення ЄСПЛ від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" (заява №38722/02)).

Як вбачається з матеріалів справи, кінцевою метою позивача є отримання у користування спірної земельної ділянки, на якій знаходяться самочинно побудовані об`єкти нерухомого майна, які позивач вважає своєю власністю.

Разом з тим, визнання за позивачем переважного права на укладення договору оренди землі не задовольнить потреби позивача щодо надання йому права на користування спірною земельною ділянкою, а тому вимога не відповідає ефективному способу захисту.

Сам по собі факт визнання переважного права позивача на укладення договору оренди не зумовлює автоматичного виникнення у позивача права користування спірною земельною ділянкою.

Захист права на укладення договору оренди земельної ділянки, на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна, що на праві власності належать заявнику, у разі ухилення органу місцевого самоврядування від передачі її в оренду власнику таких будівель, може бути здійснено шляхом звернення власника до суду з позовом про визнання укладеним договору оренди спірної земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що такий спосіб захисту як визнання за власником об`єктів нерухомого майна переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки, на якій такі об`єкти знаходяться, не є ефективним та не спричинить відновлення порушеного права позивача.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи своє переважне право на укладення договору оренди землі позивачем обґрунтоване наявністю на цій земельній ділянці об`єктів нерухомості, які позивач вважає своєю власністю.

Норми Земельного кодексу України, на які посилається позивач передбачають право отримання земельної ділянки в оренду без проведення земельних торгів саме власником об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що знаходяться на такій земельній ділянці.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, право власності на самочинно побудовані об`єкти нерухомого майна на спірній земельній ділянці за позивачем не зареєстроване.

Крім того, рішенням Господарського суду Харківської області від 29.01.2008 у справі №53/20-08 відмовлено у задоволенні позову ПрАТ "Концерн "АВЕК та Ко" про визнання права власності на нежитлові будівлі, розташовані на земельній ділянці із кадастровим номером :09:001:0031 (постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.08.2008 та постановою ВГСУ від 03.12.2008 у справі №53/20-08 рішення залишено без змін).

Відповідно до висновків судів у позові ПрАТ "Концерн "АВЕК та Ко" відмовлено з тих підстав, що позивач не звертався до відповідача для вирішення в установленому порядку питання оформлення права власності на об`єкти самочинного будівництва, а відповідачем, в свою чергу, не порушено ніяких прав та законних інтересів позивача.

Тобто, відмова в позові була обумовлена недотриманням позивачем процедури збереження самочинного будівництва.

Вирішення питань, пов`язаних з самочинним будівництвом на території міста Харкова, з метою визначення можливості збереження самочинного будівництва, надання земельних ділянок під самочинно збудовані об`єкти та будівництво яких розпочато самостійно, здійснюється відповідно до Порядку вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом, затвердженого рішенням 9 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 17.08.2011 № 390/11 в редакції рішення 20 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.06.2018 № 1131/18 (далі - Порядок).

Порядок поширюється на всі підприємства, установи та організації, всіх суб`єктів підприємницької діяльності фізичних осіб, а також громадян, які здійснили або здійснюють самочинне будівництво на території міста.

Згідно з Порядком для збереження об`єкта самочинного будівництва забудовником подається клопотання на ім`я міського голови за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, до якого додаються документи згідно з визначеним цим порядком переліком.

Аналогічні вимоги визначалися і Порядком вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом, що затверджений рішенням XXII сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 23.06.2004 № 90/04.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення ПрАТ "Концерн "АВЕК та Ко" до Харківської міської ради щодо збереження самочинно збудованих об`єктів нерухомого майна у відповідності до зазначеного Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ "Концерн "АВЕК та Ко" зверталося з листами від 18.08.2002 №1337, від 29.10.2008 №1796, в яких просило Харківську міську раду дозволити зберегти об`єкти самочинного будівництва для будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Л. Толстого, 64.

Проте, надіслання зазначених листів не відповідає положенням Порядку вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом, що затверджений рішенням XXII сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 23.06.2004 № 90/04, який визначав процедуру та порядок збереження самочинного будівництва на момент звернення позивача з відповідними заявами до Харківської міської ради.

Тобто, з 2008 року протягом 13 років ПрАТ "Концерн "АВЕК та Ко" не вчиняв жодних дій щодо збереження самочинно побудованих ним на спірній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна.

Оскільки право власності на об`єкти самочинного судівництва, що розташовані на земельній ділянці по вул. Л.Толстого, 64 у м. Харкові, за ПрАТ "Концерн "АВЕК та Ко" не зареєстровані, посилання позивача на ст. 120, 124, 134 Земельного кодексу України судова колегія вважає безпідставним.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування п.15 додатку №2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 №48/21 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою". колегія суддів зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 № 48/21 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою" (п.15 додатку №2 до рішення) територіальній громаді м. Харкова надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,0569 га (кадастровий номер :09:001:0031) комунальної власності для будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Толстого, 64.

На переконання позивача, реалізація рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 №48/21 матиме наслідком позбавлення ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" можливості оформити право оренди земельної ділянки із кадастровим номером :09:001:0031 як власника об`єктів нерухомого майна, та вважає вказане рішення таким, що порушує його переважне право на укладення договору оренду земельної ділянки.

Разом з тим, як встановлено судом, право власності на об`єкти нерухомого майна, що самочинно побудовані позивачем на земельній ділянці за адресою: м. Харків. вул. Толстого, 64, за позивачем не зареєстроване.

Твердження позивача, що право власності на зазначені об`єкти нерухомості може бути в подальшому визнане у судовому порядку на підставі ст. 376 ЦК України не може бути взяте судом до уваги, оскільки ґрунтується виключно на припущеннях.

Крім того, судова колегія враховує наявність судового рішення у справі №53/20-08 від 28.01.2008, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог ПрАТ "Концерн "АВЕК та Ко" до Харківської міської ради про визнання права власності на самочинно побудовані об`єкти нерухомого майна. Підставою зазначеного позову також визначено ст. 376 ЦК України.

Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, поділу або об`єднання земельних ділянок.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою погоджується і затверджується у такому порядку: технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується власником (розпорядником) земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Пунктом 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Отже, надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки не є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 1,0569 га (кадастровий номер :09:001:0031) комунальної власності, та реєстрації нових земельних ділянок.

Надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки є лише одним з етапів формування земельних ділянок. При цьому надання такого дозволу не гарантує його виконання особою, якій такий дозвіл надано (а саме розроблення нею проекту землеустрою), та не є гарантією того, що розроблений на підставі дозволу проект землеустрою у подальшому буде затверджено органом місцевого самоврядування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що надання Харківською міською радою дозволу територіальній громаді м. Харкова на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,0569 га (кадастровий номер :09:001:0031) комунальної власності для будівництва торговельного майданчика по оптовій та роздрібній торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами по вул. Толстого, 64, не перешкоджає праву ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" в подальшому звернутися до Харківської міської ради з клопотанням щодо передання зазначеної земельної ділянки в оренду позивачу.

Окрім того, на думку колегії суддів, затвердження технічної документації щодо поділу спірної земельної ділянки не позбавляє права позивача в подальшому звернутися до органу місцевого самоврядування з дотриманням положень Порядку вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом щодо збереження об`єктів самочинного будівництва та отримання в оренду земельних ділянок, на яких такі об`єкти знаходяться.

Відповідно до статті 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування України" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування України" право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування України" визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідності до ст. 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Конституції України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що органи місцевого самоврядування, здійснюють управління і самостійно вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Такі ж положення закріплені в статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу: повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними, що кореспондується із вимогами ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.11.2022 №294758362 право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :09:001:0031 не зареєстровано.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю.

Вказаною статтею визначено, що у комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності.

Таким чином, відповідним органом що здійснює функції суб`єкта права власності на земельні ділянки на території м. Харкова є Харківська міська рада.

Отже, Харківська міська рада як власник земельної ділянки мала право здійснювати поділ земельної ділянки.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для визнання недійсним та скасування п.15 додатку №2 до рішення 3 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 24.02.2021 №48/21 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, за висновком апеляційного господарського суду вимоги скарги законні та обґрунтовані, тому вона підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2022 у справі №922/4557/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч.1 ст. 275, п. 3 ч. 1 ст. 277, ст.ст. 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2022 у справі №922/4557/21 скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" (61002, м.Харків, вул. Сумська, 70, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6810,00грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.02.2023.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза